Om Dannelsen af de uskiktede Bjergarter. 35 
§ 4. 
Da der endelig ved det foreliggende Emne i sin Tid reistes 
Debat om en Plutonisme, der soger sine Analogier i vulkanske 
Esme, eller om en Transmutation, der — saafremt man ikke vil 
ty til naturphilosophiske Speculationer — væsentlig maa støtte 
sig til de samme chemiske Tilgange, som finde Sted ved Mine- 
ralernes Transmutation oi ved Pseudomorphoserne: saa er det 
indlysende, at der til den første Behandlingsmaade af Emnet maa 
medbringes den her nødvendige geologiske Erfaring — ligesom 
at den anden for en stor Del maa bestaa i de nødvendige 
chemiske Bestemmelser. 
Historisk -kritisk Fremstilling af de over Christianiaterritoriets uskiktede 
Leopold von Budt og Haussmaiiu. 
§ 5. 
Der er sagt (Quenstedt), at ingen Naturforsker er mer sit 
Lands Barn end G-eognosten. Men Geognostens Land er ethvert 
Land, som han har studeret og opfattet. Dette gjælder om 
Werner, denne Mand, som man — maaske med Uret — har 
kaldt Geologiens Fader. Werner kjendte kun de sachsiske Fjeld- 
former og byggede derpaa sit System. Hvis han havde kjendt 
hvad senere hans Elever lærte at kjende, da vilde dette System 
visselig blevet anderledes. Ertsgebirges granitiske Masser laa 
bedækkede af skifrige Bjergarter, i hele Sachsen var der kun 
faa Tegn til stedfundne Forstyrrelser, Porphyr laa overens- 
stemmende i Skiktning med rød Sandsten, ogsaa de sachsiske 
Basalter laa mest lagformige over Torv og Brunkul. Saale- 
des maatte en absolut rolig neptunsk Dannelsesmaade opgaa for 
ham. Ligesom man tæller en gjennemskaaret Træbuls Alder af 
3 * 
