Om Dannelsen af de uskiktede Bjergarter. 
Forandringer 0> : Paavirkninger) i Sidestenen og endelig den med 
de plutonske Tilgange paa en eller anden Maade i Forbindelse 
staaende Omstyrtning af horizontale Lag. 
§ 9. 
Naar Hisinger bemærker, at denne Omstyrtning, Forandring 
og Sammenblanding især var tydelig ved Christianiafjorden, da 
har han fnldkommen Ret. Allerede Ilaussmann bemærker (Reise 
I 321), at Skikternes Heldningsvinkel mod Horizonten og Ret- 
ningen, hvorefter de falde, er yderst afvigende ved Christi- 
ania; men omstyrtede pleie de i Regelen at være. Denne Be- 
mærkning er ogsaa rigtig. Den blev derhos fremsat paa en Tid, 
da den ikke kunde komme de hos Haussmann senere sig udvik- 
lende plutonske Anskuelser tilgode. Der blev i sin Tid lagt 
stor Vægt paa Skikternes „urokkede Stilling u i Christiania-Terri- 
toriet, og hvis den i Sandhed var urokket, vilde det været en 
Kjendsgjerning af gjennemgribende Betydning; thi hvorledes man 
end moditicerede de plutonske Anskuelser, kunde man dog ikke 
lade alle Masser frembryde uden Indflydelse paa Lagenes Stil- 
ling — vel ved de mindre Gange, vel ogsaa ved de overfladiske 
Udstrømninger, men neppe ved de store fra Dybet optrængte 
Masser. Ved disse maatte ogsaa Lagene være trængte tilside. 
Sporgsmaalet om Leiningen blev saaledes et Hovedsporgsmaal i 
Christiania-Territoriet. 
Om end Forandringer kun i ringe Maalestok vise sig ved 
Christianiadalens Trapgange, kan det ikke forundre os at hore, 
at de ved Kinnekulle og Hunneberg gik til 6 Fods Afstand. 
Der ligger her ingen Mistydning til Grund. Vi huske, at i 
Fallbygden er Trappens Mægtighed 97 Pariserfod, og med en 
saadan Mægtighed maatte ogsaa Indvirkningen være kraftigere. 
Det første Spørgsmaal, som her stillede sig, eller den første 
I 
\ anskelighed, som Hisinger stødte paa, var: Er Basalt vulkansk? 
Det næste: Er Trap, Porphyr og Mandelsten vulkanske? Ved 
