Om Dannelsen af de uskiktede Bjergarter. 
55 
v. Bach, Beudant, Forchhammer, Abich o. s. v. have været lutter 
Bogmænd. 
Af de andre Plutonister, som bestemt forbinde Begrebet 
om eruptiv Natur med Granitens Dannelse, kunde derimod 
forlanges (hvorimod denne Fordring egentlig ikke kan stilles til 
Lvell, idet efter Lyell Graniten kunde være dannet i sterre Dyb 
paa det Sted, hvor den nu er): 
3. Bevis os, at disse store Gr an it masser ere optrængte. 
Paavis os Leiningens Forholde i dette Distrikt. Er den op- 
rindelige Bygning forandret og ved dem? 
Om Indvendinger i ren cliemisk Aand skal siden være Tale. 
De her opstillede Fordringer besvares ved en streng speciel Un- 
ders.øgelse. 
§ 21. 
Ild givere st af tiæa Norvegica 
optraadte i 1838 med Anskuelser af ganske anden Art end de 
hidtil omhandlede. Medens de nævnte lagttagere betragtede de 
ukrystaliiniske Bjergarter i Christiania-Territoriet mere som frem- 
mede indtrængte Masser, sogte Udgiveren af Gæa med en be- 
undringsværdig Conseqventse, og støttet til talrige og vistnok 
udmærkede Xagttagelser, at vise, at de vare Udviklinger af de 
oprindelige Overgangslag selv. Spiren til disse Anskuelser findes 
allerede i Opsatserne 1823 fra samme PIaand. 
§ 22 . 
Steff e i? s. 
Vi maa her gaa tilbage i den chronologiske Orden for at 
erindre He i nr i ch Ste f f ens som den Mand, fra hvem den egent- 
lige Kjerne i Transmutations-Anskueiserne — eller „Ud viklingen 1 ' 
— skriver sig. 
I „Geognostisch-geologische Aufsatze von Ileinrich Stefiens 
1 810" gjenkjende vi den aandrige Betragtningsmaade, de dristige 
Slutninger og den Rigdom paa henkastede Vink, fulde af Lys 
