Om Dannelsen af de uskiktede Bjergarter. 
59 
Grønstene undtagne, som bleve oppressede som „Moya‘ w ) ere 
Omvandlinger af eller Udviklinger i de oprindelige Overgangslag 
selv. Dette er Transmutationens Ide. Saavel de allerfleste af 
de mangfoldige mindre Gangmasser — af det forskjelligste Ma- 
teriale, som de store Porphyrmasser — af Sandsten, som de store 
Granitmasser — af Skifere. 
§ 26 . 
Forst og fremst lægges i Gæa Vægt paa, at disse Massiv- 
dannelser i Christiania- Territoriet ere bestemte Hegler under- 
kastede, hvorimod de vulkanske Phænomener skulle vise sig som 
Resultater af vildt virkende Kræfter. Men netop ved Vul- 
kanerne havde længe Lovmæssigheden og Regelen været bekjendt. 
Til Lavaerne høre mægtige Adeininger af Tuffe — - ligesom til 
Christiania-Territoriets Porphyrer de andre sandstenlignende Af- 
leininger. Trachyterne have i de vulkanske Egne sin bestemte 
Plads i Anordningen af en Circus, eller som store centrale Mas- 
ser; videre have de bestemte ydre Former etc., ligesom Christiania- 
Territoriets Granitmasser indtage en central Plads, og ligesom 
de i andre Egne danne Domer lig Trachytens, have Former som 
den. Opspaltningen sker endelig ved Gangdannelsen oftest rolig: 
omkring en Kraters Yægge ser man de opstigende Lavagange 
gjennemskjære de opskiktede Slakker, Lavaer og Tuffe uden at 
forstyrre dem. Inden et vulkansk Centrums Peripheri udgydes 
endelig, ofte paa et langt snevrere Hum end endog Christiania- 
dalens, lige saa forskjellige smeltede Stenmasser, og om disses 
mineralogiske Ulighed ikke alt i d kan erkj endes, fordi de ofte 
ere tilsyneladende homogene, påvises den let af Analysen. 
Det var saaledes en dristig Paastand, at de vulkanske Kræf- 
ter vare ganske vildt virkende og regelløse. 
§ 27 . 
Hovedtypen for hine Bjergarter er Graniten. Theorien for 
