02 
T h. K j e r u I f. 
toriet skal linde Sted fra Skifer til Granit, idet Skiferne 
blive kiselrigere, mere krystalliniske etc., endog indeholde 
virkelig Granit leieformig o. s. v. 
D. Granit og Porphyr ere bundne til en bestemt Plads mellem 
Christiania- Territoriets skiktede Bjergarter. Først skulle de 
forekomme kun paa faa Punkter udenfor Territoriets Grænd- 
ser. Dernæst ere de ogsaa inden Territoriet selv bundne 
paa det Bestemteste, Granit og Sy en it til de Steder, 
hvor Ler skifer forekommer, de mørkere quartsløse Por- 
phyr er til de Steder, hvor San ds ten forekommer, de 
røde (gule?) eu ri tiske Leier til de Steder i Nærheden af 
Grundfj eldet, hvor Alunskifer forekommer. 
E. Der er i Skiferne smaa isolerede granitiske Partier, ligeledes 
af Grønsten, Porphyr etc. 
F. Contactmineraler og visse Forandringer i Sidestenen ere 
forhaanden overalt ved de granitiske Massers Grændse mod 
Kalksten og Skifer, derimod ikke ved deres Grændse mod 
Urskiferne. Yed de dunkle Porphyrers Contact mod Sand- 
stenen, er denne uforandret o. s. v. I Gæa II p. 233 
siges udtrykkeligt, at Contact - Hærdninger ikke forekomme 
ved de Porphyr- og Grønstenmasser, som mer eller mindre 
have Form af Leier — dernæst at de ved Granit- og Sye- 
nitmasserne forekommende betydelige „Silicificationer afLer- 
skiferen u ophøre, hvor Grændsen streifer nær den underlig- 
gende Gneis, thi her ser man ganske regelmæssig istedetfor 
,,Hornskifer“ fuldkommen milde Alunskifere (tildels med 
indvoxet Chiastolith). 
§ 31. 
Til disse Punkter, der ere opstillede som Hovedpunkter, 
maa bemærkes: 
A. vilde være et vigtigt Moment i Tran smutati o n en . En streng 
Undersøgelse af Leiningens Forholde viser derimod, at sær- 
