64 
Th. K jern 1 f. 
Maade bundne til de ældste og ældre siluriske Skikter over 
hele Territoriet; ingenlunde blot til Alunskifer eller 
blot til Grændselinien mod Urformationen. 
E. Ramificationerne — hvor det gjælder Granit — eller Rester 
af de engang sammenhængende Masser — hvor det gjælder 
„Rhombeporphyr% hvilken sidste findes hist og her saaledes 
overfladisk isoleret, kunne vel være disse isolerede Partier. 
At bevise, at de ere eller vare absolut isolerede er ikke 
vel tænkeligt. 
F. Dette Punkt , Contaktmineralerne og Contaktdannelsernes 
Forskjeliigheder o. s. v. er interessant. Udgiveren af Gæa 
gjorde allerede 1829 i en Afliandling i Pogg. Ann. opmærk- 
som paa „Contaktmineralerne“. En Granat varietet er hyp- 
pigst af disse Mineraler, ligeledes er Tremolith hyppig. De 
forekomme paa Contakten o : paa Grændsen mellem Kalksten 
og Granit — - eller Kalksilikater forekomme mellem den 
kiselrige Granit og den kalk ri ge Kalksten. Hvad kan 
være naturligere? 
Det er ovenfor bemærket i Anledning af disse Contaktvirk- 
ningers Forklaring efter Lyelfls Anskuelser, at Contaktdannelserne 
paa ethvert Sted rette sig efter de forhaandenværende Stoffer. 
Hvad de øvrige Contaktdannelser angaar, da blev ogsaa 
ovenfor Grunden (ifølge Lyell) angiven til, at de forandrede og 
uforandrede Skikter kunne vexle. Skikterne, som kom i Grani- 
tens Nærhed, vare ikke alle lige, nogle vare Alunskifere eller 
andre kalkfrie Lerskifere, andre vare kalkholdige Ler- 
skifere, atter andre Kal kst ene. De sidste kunne ikke 
blive til andet end Marmor -- i Analogi med Kridt til Mar- 
mor. De næstsidste kunne cementeres o : miste Kulsyre og 
Yand og blive haarde (ved Dannelsen af Dobbeltsilikat). I 
de første derimod var ingen Grund til Cementering, ingen Kalk- 
gehalt forhaanden. De kunde kun blive lidt lysere i Farven. 
