78 
Th. Kjerul f. 
findes overalt baacle i Granitens Nærhed og ikke i dens Nær- 
ked, de ere Afsætninger af Yand i Revner. Yandet har igjen 
sin Kiselsyre fra selve Stenen, hvoraf lidt efter lidt opløstes hvad 
der kunde oploses. — Hvad endelig de nævnte Contaktmineraler 
angaar, da er Intet lovmæssigere end at netop disse maatte ud- 
skille sig paa Kontakten, fordi Materialerne der vare forhaanden. 
Om deres Dannelse er skeet paa hed Yei — saaledes som mange 
Kalksilikater kunne dannes paa hed Yei — eller om den er 
foregaaet paa vaad Yei — saaledes som andre Kalksilikater 
igjen kunne dannes paa vaad Yei — at afgjore dette er vidt- 
løftigere Undersøgelser overladt. Men med Hensyn til Granitens 
Genesis bliver dette Spørgsmaal uvæsentligt. 
Disse Dannelser lade sig altsaa forklare. Men Sandsten til 
Porphyr — det er umuligt. Der ligger øverst i vor store Sand- 
stenformation ægte Quartssandsten, fast lutter Quarts. Derover 
følger Porphyr med kun 50 pCt. Kiselsyre og mindre. Hvor- 
hen gik Kiselsyren? Hvorfra kom Baserne? 
§ 48. 
Mod Porphyr ens Dannelse af Sandsten stiller sig altsaa 
den chemiske Umulighed. Mod Granitens Dannelse af Skifer 
stille sig de i Yirkelighed usilicificerede Skifer. Mod de forskjel- 
lige Gangmassers Dannelse af de høist forskjellige Materialer, 
som de gjennemsætte, stiller sig snart det Ene, snart det Andet. 
„Wollen wir uns nicht zu dem Mysticismus jener geolo- 
gischen Alchymie bekennen, welche durch geheimnissvolle Um- 
wandlungsprocesse ein und dasselbe eruptive Gestein bier aus 
Thonschiefer und dort aus Kalkstein enstehen låsst“. 
„Diese Ansicht, dass die Granitadern durch eine langs ge- 
wisse Flåchen eingetretene Umwandlung ihres Nebengesteins 
gebildet worden seien, findet schon in der Thatsache ihre voll- 
ståndige Wideriegung, dass sie bissweilen durch die verschie- 
denste Gesteine, wie z. B, durch Thonschiefer und Kalkstein, 
