Om Dannelsen af de uskiktede Bjergarter. 81 
sidst tydelig glimmerrig og quartsrig Skifer. Saavel Alunskiferen 
selv som denne forvandlede Skifer er — ved Bugten — karak- 
teriseret ved i stærk Mængde indsprængt Kis, og dernæst ere 
de begge i hoi Grad gjennemsatte af Quartsaarer. Ogsaa den 
Gronsten, hvorom de nævnte Forfattere tro, at den har bevirket 
Forandringen, er gjennemsat af Qvartsaarer. 
Begge Forfattere adskille denne Pseudogneis fra den ældre 
Urgneis. Murchison siger udtrykkelig, at den første forekommer 
ved Foden af Egeberg, og at disse Fucoideskifer (Alunskife- 
ren) „repose on previously form ed gneissose rocks. “ Forchham- 
mer har udtrykkelig erklæret, at den metamorphoserede Gneis 
forekommer i small e Stri ber paa Østkysten af Egeberg (ogsaa 
ved Oslo) men især tydeligt mellem Bugten og Bækkelaget. 
Udgiveren af Gæa benægtede Alt dette (Gæa III 379) og 
paastod paa sin Side, at Grønstenen paa disse Steder var „et 
rent Drøinmebillede og Overgangene det samme i lige hoi Grad.“ 
— Aabenbart maatte der imidlertid her i disse Udtryk være en 
Exaggeration, da der ved samme Leiiighed tilføies, at Murchison 
havde betragtet al vor Urgneis som omdannet Silurskifer (p. 380). 
For Enhver, der ikke kj endte disse Localiteter, maatte dette 
være fast som at staa uden Valg mellem Ja og Nei. Hvor in- 
teressante imidlertid de berørte Steder end ere, blive Forholdene 
der i nærværende Emne af mindre Vigtighed. Grønstenens 
Natur og sædvanlige Forholde kunde jo sees af hundrede 
andre Steder. 
Nyere Undersogelscrs Retning. 
Bischof, Bausen, Scheerer ®. FL 
§ 53. 
Uagtet Ingen endnu har søgt at anvende de Bischofske An- 
skuelser paa Christiania-Territoriets Forholde, raaa de her berø- 
6 
