Om Dannelsen af de uskiktede Bjergarter. 
85 
deri m od som Chemiker endnu har at begrunde dens pyro- 
g ene Natur eller (Biscliof) dens epi-neptunske. Det Standpunkt, 
som for Tiden i denne Henseende er naaet, er — naar vi ville 
glemme en aabnetUdsigt til kommende Losning — dette: at de 
chemiske Grunde, som ere stillede mod Granitens mere eller 
mindre pyro gene Natur, ikke ere afgjorende, ligesom at heller 
ikke de chemiske Grunde som ere stillede for en saadan, ere 
fyldestgj orende. 
§ 59. 
Vi maa endnu engang tilsidst, for at paavise denne Spørgs- 
maalets Stilling, vende tilbage til Bischof. 
Ertsgangenes Structurforhold , siger han (II. 7. 2093), ad- 
skiller sig væsentlig fra de saakaldte Gesteinsgånge ( 3: Gange 
af Bjergart), hvori liines baaudformige Dannelse ikke viser sig. 
Plutonisterne anse dette som et Bevis paa disse Ganges erup- 
tive Natur. Men i ganske smalle Gange, „nach Z oil en und 
Linien messbaU, der kunde, om ogsaa Massen selv kom neden- 
fra i ildflydende Tilstand, den krystalliniske Udvikling ikke være 
en Følge af Størkningen, fordi denne maatte i saa smalle Rum 
ske hurtigt. 
Dette er en Indvending af chemisk Natur. Lad os glemme 
de Brudstykker, som selv temmelig smalle Gange fore, og som 
for Geologen udtale deres eruptive Natur. Lad os ogsaa glem- 
me Ly ell’s ovenanførte Bemærkning om Gangene, at de vare 
snart blot fyldte Spalter, snart Kanaler, hvorigjennem smeltet 
Materie i lang Tid strømmede, hvor altsaa Sidestenen stærkere 
maatte opvarmes, og Krystallisationen tilsidst ske under lang- 
som Afkoling. Lad os blot undersøge de ganske smalle Gange 
med forskjellige Traparter i Christiania - Territoriet. Netop saa- 
danne smalle Ganges tætte Structur og mindre krystalliniske 
Udvikling gjør det i mange Tilfælde vanskeligt at bestemme 
deres Bjergart uden Analysens Hjælp. Den kornige Diabas 
