Om Indretning og Brug af Bunsons Photometer. 101 
nemlig, at naar Diapliragmet fra begge Sider modtagerlige 
meget Lys vil ogsaa Ringen samtidig paa begge Sider for- 
svinde; men dette tinder i Virkeligheden aldrig Sted; og 
Grundcn hertil er let at indsee. Tænker man sig nemlig 
Papirfladen alene belyst fra den mod B vendende Side, 
saa vil, som rigtig anført, Ringen vise sig lys paa mørk 
Grund, da paa den med Stearin gjennemtrukne I)eel af Pa- 
piret meer Lys transmitteres og følgelig mindre reflecteres 
end fra den mindre gjennemsigtige Ring; belyses nu ogsaa 
Papiret fra den anden Side A med Lys af saadan Styrke, 
at det fra B kommende Lys, som er gaaet gjennem Papiret, 
nøiagtig erstattes ved det fra A kommende, efterat dette li- 
geledes er gaaet gjennem Papiret og har naaet den mod B 
vendte Flade, saa forsvinder vistnok Ringen paa den til 
B vendte Side, men for at dette skal skee maa den Lys- 
mængde der fra A træffer Papirets hoire (mod A vendte 
Side) være større, end den der træffer den venstre Side 
fra B, da en Deel af det fra A kommende Lys, inden det 
naaer Papirets venstre Side absorberes af dette. For at 
Ringen skal forsvinde paa venstre Side mod B, maa altsaa 
den Lysmængde, der fra A træffer Papirets hoire Side, være 
lig Summen af den, der træffer den venstre Side og det i 
Papiret absorberede Lys. Følgelig kan Ringen ikke sam- 
tidig forsvinde paa den høire Side, da Papiret her fra A 
modtager meer Lys, end der gjennem samme naaer denne 
Side fra R; Ringen viser sig altsaa her lys paa mørk Grund. 
Naar derfor ved den oven beskrevne Indretning af Photo- 
metret, hvor Diaphragmet alene kan sees fra den ene (ydre) 
Side, Ringen forsvinder, saa er aabenbar den indre Side 
af Diaphragmet saameget stærkere belyst af det i Photome- 
terkassen staaende Lys, end den ydre Side af det Lys, hvis 
Styrke skal undersøges, som den Lysmængde, der er gaaet 
