Middelhavets Litoral-Fauna. 
115 
Philippis Figur er den krybende Stamme for smal, M. Ed- 
wards^ Figur er derimod ret god. Polypernes Krop er 
fuldspækket med talrige Spiculæ, der ligge tæt pakkede paa 
hverandre i Retningen af Kroppens Længde. Disse Spiculæ 
ere krystalklare , ikke synderlig lange, tykke og plumpe, 
samt overalt rundtom besatte med talrige meget korte og 
tykke coniske paa Enden afstumpede Knuder, hvilke hyppig 
igjen ere knudrede. 
Denne Poiyp bør henføres til Rhizoxenia Ehrb. for- 
medelst Polypstokkens kjødagtige Beskaffenhed og Tilste- 
deværelsen af Spiculæ, og ikke som M. Edwards har gjort, 
til Cornularia, der har en hornagtig Polypstok og ganske 
mangler Spiculæ. Slægten Sarcodictyon Forbes adskiller 
sig ikke fra Rhizoxenia ved Andet end de lavere Verrucæ 
eller Polyper og bør derfor udgaae af Systemet. Hos Rhi- 
zoxenia skulle Polyperne efter Ehrenbergs Characteristik, 
som kun beroer paa Lesson’s Beskrivelse og Figur af en 
af ham observeret Art, ikke være retractile; men saavel hos 
vor her omhandlede Art som hos den norske R. filiformis 
S. og den brittiske R. catenata (Sarcodictyon) Forb. ere de 
virkelig retractile. 
5. Cornularia rugosa Lamk. (Tubularia cor- 
nucopiæ Cav.) 
Denne for Middelhavet characteristiske Polypform fo- 
rekommer hyppig paa Stammen af Caulinia oceanica i ^ — 2 
Favnes Dyb ved Neapel, i Grotterne ved Nisita endog gan- 
ske tæt under Søens Speil paa Balaner, Stene, Skjæl 
og andre submarine Legemer, og ved Messina paa Alger 
indtil 20 — 30 Favnes Dyb. Fra den meget tynde hornag- 
tige, cylindriske, krybende Stamme hæve sig af og til i visse 
Mellemrum lodret op de enkelte ligeledes hornagtige, lys 
brunlig gjennemsiglige, store, 3 — 4 Gange tykkere Celler, 
8 * 
