124 
M. Sars. 
meters Gjennemsnit ere 6 (sjeldent kun 5) primaire Lamel- 
ler udviklede, medens der kun viser sig Rudimenter til det 
følgende eller de tvende følgende Cycla. 
En tydelig Selvdeling (fissiparité, Edw. & H.) bemær- 
kedes hos et Exemplar, idet tvende Bægere, det ene af 3 mm , 
det andet af 2 mm Diameter, vare omsluttede af en fælles 
Cellevæg (Skedé, theca, E. & H.), som seet ovenfra havde 
en Indknibning paa Midten eller Figuren af et Ottetal, hvis 
ene Ivreds var en halv Gang større end den anden. Begge 
Bægere vare, skjøndt omgivne af en fælles Theca, dog al- 
lerede fuldstændigt hver for sig begrændsede, og hver af 
dem viste de 6 primaire Lameller stærkt udviklede, den 
fremvoxende Columella o. s. v. Selvdeling er, saavidt vi- 
des, ikke tilforn iagttaget hverken hos Balanophyllia eller 
nogen anden til Familien Eupsammides E. & H. hørende 
Polyp, med Undtagelse alene af clcn fossile Slægt Lobop- 
sanunia (vide M. Edwards & Haime, Monographie des 
Eupsammides, Annales des Sc. nat. 1848 Vol. 10. p. 105). 
Cladocora cespitosa (Madrepora) L. 
Ved Triest, fastvoxen til Klipperne et Par Fod under 
Søens Speil. Polypcellens Bæger har 36 — 45 (sædvanligst 
36) Lameller, indenfor dem 18 — 20 (almindelig 18) Paluli; 
Columella er spongiøs med tandet eller pigget Overflade 
(ikke „å surface plane,“ som Edwards og Haime angive). 
Denne Form stemmer ikke ganske med den af Edwards og 
Haime (Annales d. Sc. nat 1849. p. 306) givne Beskrivelse, 
ifølge hvilken „den skyder Knopper kun i store Distancer 
og ikkun een Gang i samme Høide,“ men i denne Henseende 
hellere med deres Cladocora stellaria (1. c. p. 307), da den 
ofte prolifererer i kortere Distancer og det med 2 eller 3, 
ja stundom endog 4 Knopper i samme Høide. Hvad der 
imidlertid hindrer fra at henføre den til den sidste Art, er 
