Middelhavets Litoral-Fauna. 
m 
alt med fiin Sand som hos den nordiske M. incrustata y. 
Duben & Koren. Deres frie afrundede Ende viser i con- 
traheret Tilstand, naar Tentaklerne ere indtrukne i Kroppen, 
12 radiale Furer; i u ds trakt Tilstand er den besat med 
20 — 24 Tentakler, hvilke i 2 Kader eller Kredse, sædvanlig 
12 i hver (hos et Exemplar tåltes 13 i den ydere Kad)* 
omgi ve den centrale guulhvide Mund. I delle Chiajes Fi- 
gur sees kun en eneste Kad af 14 Tentakler, den tæt un- 
der siddende ydre Kad er bleven overseet. Tentaklerne 
ere alle af samme Længde (noget længere end Kroppens 
Tykkelse), traadformige, tyndere mod Enden, graalig gjen- 
nemsigtige med hvid Spidse. Som ovenfor bemærket kom- 
me Polyperne som oftest enkelte og i større eller mindre 
Mellemrum frem af den krybende og prolifererende Basis; 
undertiden staae de dog tættere sammen, og jeg har i et 
eneste Tilfælde fundet 3 Individuer sammenvoxne med de- 
res nederste Ende, saa at alle tre hav de een fælles Krop- 
eller Visceralhule. 
Denne Art adskiller sig ved det ringere Antal Tentak- 
ler, den baandformige Basis, og ved F arven fra den lignen- 
de nordiske M. incrustata, som har 40 Tentakler, en skive- 
formig ndbredt Basis, lysere graa Farve paa Kroppen og 
minierøde Tentakler. ? 
23. Corynactis mediterranea Sars, nova spe- 
cies. Tab. 1. Fig. 1—4. 
Ved Messina forekommer hyppig paa Klipperne nær 
ved Søens Speil en Polyp , som ved Undersøgelsen strax 
viste sig at henhøre til Slægten Corynactis Allman, der 
hidtil ikke har været iagttaget i Middelhavet. 
Dens bløde Krop, som ligner en Actinia, er meget for- 
anderlig efter den forskjellige Contractionsgrad, og viser 
idelig vexlende Former, saaledes som Allman (Annals of 
9 * 
