Middelhavets Litoral-F anna. 
135 
1. f — f) som var fastvoxen til Stenen og havde samme Farve 
og bløde Beskafienhed som den øvrige Krop. Her er alt- 
saa tydeligt en Prolification, en Art Stolondannelse, et Phæ- 
nomen, som man ikke skulde vente at finde hos Slægten 
Corynactis, som er bleven stillet blandt Actiniernes Fami- 
lie, hvor en saadan Forplantningsmaade i Almindelighed 
ikke forekommer. Jeg bemærkede saaledes 3 — 4, ofte endog 
8 — 10 (Fig. 1) og flere Individuer forbundne paa denne Maade; 
derved forklares da ogsaa let disse Polypers selskabelige 
Forekomst saa tæt ved hverandre paa Overfladen af Klipper 
og Stene, som hyppig ganske bedækkes af dem som af et 
tæt Blomsterbed. De yderste Individuer i en saadan Klyn- 
ge ere sædvanlig mindre, ved Prolification fremvoxende 
Unger. De saaledes ved en proliferende Basis forbundne 
Individuer vare altid meget større end de ovenfor ommeldte 
enkelte, som af og til forekom i Nærheden af hine paa Ste- 
nene, men endnu hyppigere paa Stammerne og Kødderne 
af en liden paa samme Sted voxende brunrød dobbeltfin- 
netTangart (Fucus cartilagineus Cav. non Linn). Det er derfor 
sandsynligt, at Polypen først i udvoxen Tilstand har Evne 
til at proliferere, og denne Prolification skeer altid fra Ba- 
sis af som en skiveformig Udbredning, af hvilken i nogen 
Afstand fra Moderdyret den nye Polyp hæver sig som en Knop. 
Det er af de anførte Iagttagelser klart, at Slægten 
Corynactis ikke længere kan forblive staaende blandt Fa- 
milien Actinina Ehrb., hvortil den hidtil har været henført, 
men maa, formedelst Mangelen paa Evne til at bevæge sig 
fra Stedet og formedelst dens proliferende Basis, blive at 
stille til Familien Zoanthina Ehrb. og det tæt ved Slægten 
Mammillifera Lesueur, fra hvilken den fornemmelig adskil- 
sig ved sine i en Knop endende Tentakler. 
Angaaende den her beskrevne Art, som jeg foreløbig be- 
