154 
M. Sars. 
37. Eudendrium racemosum (Sertularia) Ca- 
volini. 
Denne ved Cavolini’s skjønne Iagttagelser bekj endte 
Art findes meget almindelig og paa samme Steder som Tu- 
bularia larynx. Den ligner meget vor nordiske E. ramosum 
(Tubularia) L., men er meget spædere, idet Stammen og 
Grenene kun ere halvt saa tykke og Dyrene halvt saa store. 
Blandt de talrige af mig undersøgte Exemplarer var del- 
ingen, hvis Stamme eller Grene bestod af flere end eetRør; 
hvorimod disse hos den nordiske E. ramosum ikke sjeldent 
ere sammensatte af flere agglutinerede og sammenflettede 
eller uregelmæssigt mellem hverandre snoede Rør (med Und- 
tagelse af Grenenes yderste Deel, som kun bestaaer af et 
eneste), hvilken Varietet Johnston uden tilstrækkelig Grund 
har afsondret som en egen Art under Navn af Eudendrium 
fameum (History of British Zoopliytes p. 45 T. 5, f. 1, 2). 
38. Eudendrium pusillum Sars, nova species. 
Tab. 1. Fig. 14-16. 
Temmelig hyppig ved Messina paa det samme brun- 
røde Tang (Fucus cartilagineus Cav.), paa hvilket Podoco- 
ryna fueicola ogsaa forekommer, tæt under Havfladen og 
indtil 1 Favns Dyb. Denne nye Art adskiller sig paafal- 
dende fra de andre af denne Slægt ved sin ringe Størrelse 
og korte, , tykke Stilke og Grene. Fra den langs ad Sø- 
planten krybende traaddannede og forgrenede glatte Stamme 
Fig. 14, 15, a — a) hæve sig af og til de kun i" hoie Stilke 
(ibid., b — b), som ere ringede i deres hele Længde og besatte 
med nogle faa (3 — 4) adspredte Grene. Disse sidste ere 
ligeledes stærkt ringede, meget korte og tykke, mere eller 
mindre bøiede eller dreiede, enkelte eller tvedeelte, og ende 
med en noget trompetformig udvidet, cirkelrund, fra Dyrets 
øverste tykkere nøgne Krop (capitulum) afstaaende Mun- 
