Middelhavets Litoral-Fauna. 
161 
de tvende paa Siderne. Cellestilkene ere ellers i Alminde- 
lighed meget lange og, ligesom Stængelen, oventil og ne- 
dentil ringede, men midtpaa glatte. Cellernes Form er lang- 
strakt klokkeformig , deres Rand rundtom besat med om- 
trent 12 triangulaire Tænder med spids Ende. 
Yesiklerne (Kapslerne) (Fig. 2. c, Fig. 4) sidde adspredte 
paa Stængelen, aldrig paa den krybende Stamme som al- 
mindelig hos Campanularia , enkeltviis eller lige overfor en 
fra Stængelen udgaaende Gren. De ere lidt længere men 
smalere end Cellerne, cylindriske, glatte, deres øverste frie 
Ende lige afskaaret, den nederste Ende smalere og fæstet 
til Stængelen ved en kort og tynd ringet (3 — 4 ringet) Stilk. 
De indeholde aldrig Meduser, men altid kun saakaldte Ge- 
nerationsorganer, som ere dannede efter samme Typus som 
hos Campanularia geniculata Midi. (vide Loven, Vetensk. 
Acad. Handl. 1836 T. 7 f. 11, 12), idet de qvindelige (Fig. 
4, b b), ligesom hos denne, vise, naar de træde frem uden- 
for Yesiklernes Munding, en Ivrands af korte Tentakler 
(Fig. 4, c) og i deres Ivrop indslutte to Æg eller Unger. 
Polypstokken eller Røret er ganske vandklart og far- 
veløst; Dyrene (capitula), som have omtrent 20 Tentakler 
(Fig. 3, a a), ere rødliglivide. 
Denne Art forekommer ikke sjeldent ved Bergen fæstet 
til Lamin arier (L. sacharina) og opnaaer kun en Høide af 
1 Tomme. I min ovenfor citerede Reiseberetning har jeg 
urigtigen henført til denne Art en i Finmarken fundet Cam- 
panularia; denne sidste, som ogsaa forekommer ved Bergen, 
har ved senere Undersøgelse viist sig at være en forskjellig 
og ny Art. 
Sluttelig tilføies en forbedret Diagnose sf Arten: 
Laomedea (vel Campanularia) gracilis. Surcu- 
lis e tubo fdiformi lævi repente crectis, gracilibus, annulatis, 
11 
