166 
David Forbes. 
Lande som her i Norge hidtil været et af Gæologen saa- 
godtsom ubefaret Felt, idet det vide Territorium, hvori de 
raade, er blevet anseet for monotont og derfor uinteressant, 
og idet Gæologen rimeligviis har ladet sig afskrække ved 
dets efter Udseende confuse og i Virkeligheden ogsaa høist 
indviklede Structur, og derfor næsten udelukkende har ind- 
skrænket sin Virksomhed til de høiere Formationer. Men 
at det derfor ikke maa ansees som uvigtigt, at vort Kjend- 
skab til de lavere Formationer udvides udover de samlede 
Resultater af de faae i denne Retning hidtil fremkomne 
Forarbeider, trænger vist ikke til nogen nærmere Belysning, 
og at virke til dette Maal er Hensigten med nærværende 
Arbeide, som man dog ønsker betragtet, som et blot præ- 
liminært Forsøg. 
Da man i de metamorphiske Bjergarter ikke har As- 
sistence af Forsteninger, characteriske for de forskjellige Skik- 
telag, er Yanskeligheden i Studiet af disse saameget større 
end af de høiere Formationer, hvor disse forefindes. Det 
har saaledes været umuligt hidindtil i Undersøgelsen af disse 
at kunne fastsætte noget Udgangspunkt eller saa at sige 
gæologisk Horizont, og tillige have vi ikke et tilstrækkeligt 
Antal Observationer over Structuren og Forekomsten af 
disse Bjergarter forhaanden til at vi med Sikkerhed kunne 
anstille nogen Sammenligning mellern Skikterækken i de for- 
skjellige Felter, og endmindre til at kunne fastsætte be- 
stemte Love for deres Optræden. 
Da man, som sagt, i selve de metamorphiske Bjergarter 
ikke har noget bestemt (Jdgangspunkt eller Horizont, maa 
man vende sig til den nærmest over samme liggende, og 
da nærværende Afhandling udelukkende beskjæftiger sig 
med de metamorphiske Bjergarter ved Sydkysten, maa man 
naturiigviis gaae ud fra Silurformationens Optræden ved 
