170 
D av id F or bes. 
samme som sidstnævnte, indeholder ogsaa Svovelmetaller, 
men er i Almindelighed betydelig mørkere i Farve. 
Alderen af de tvende sidstnævnte er ubestemt; men muli- 
gens kunne de antages at være af samme Alder, som de 
Trapgange, der gjennem skjære Zirkon-Syeniten (f. Ex. Sve- 
neroen ved Fredriksværn). 
Uagtet disse Trapgange og de tilstødende Bjergarter 
meget nøiagtig ere blevne undersøgte, er der ikke fundet 
Grund til at antage nogen Overgang disse imellem, og For- 
holdene ere befundne at være saaclanne, som man under de 
givne Omstændigheder maatte kunne slutte sig til. 
Grundplanerne, Planche 3 forestille Partier, hentede, Fig. 
2 fra Fordostsiden af Gjeterøen, og Fig. 3 fra Sydvestsiden 
af samme, formodentlig den samme som er beskrevet, i 
„Gæa Norvegica“ Pag. 45. og vise Trapgange, der over- 
skjære Slukterne og forgrene sig meget uregelmæssigt. Mange 
af disse Forgreninger følge Skiktlinierne meget nøiagtig og 
i temmelig Længde, udkilende sig i yderst smale Striber. 
Paa Grund af disse Grenes Indleining, isærdeleshed naar 
de ere meget smale, har det været paastaaet, at de umuligt 
kunde være af en senere Dannelse, eller rettere sagt ind- 
trængte. 
Som Gjensvar hertil kan man bemærke, at ved Hytten 
i Espedalen , hvor store Heller af Leerskifer ere benyttede 
som Bundstene i Smelteovnene, har det vist sig, naar disse 
Stene have været optagne, at der i samme har indtrængt 
sig tynde Lag af metallisk Svovelforbindelse, og indleiet 
sig langs Skiktlinierne i Leerskiferet', ofte i en Længde af 
flere Fod, og ikke sjelden have de været saa fine, at man 
for at kunne forfølge dem til deres yderste Ende har maat- 
tet benytte sig af Lupen. Tager man Hensyn til den ube- 
tydelige Qvantitet af den her tilstedeværende flydende Masse 
