172 
David F or hes. 
T nip gange , ja endog de forskjellige Dele af een og samme 
Trapgang kunne være saa aldeles ulige i Henseende til Textu- 
ren, omendskjont deres chemiske Bestanddele ere fuldkom- 
men de samme. De samme Bemærkninger, som i det Fo- 
regaaende ere gjorte i Anledning af Trapgangene paa Gjeter- 
oen, ere ogsaa anvendelige paa dem, der forekomme ved Arø. 
hvoraf Planche 3 Fig. 4 forestiller en, som optræder paa 
Sydvestkysten afØen og er tildeels baade gang- og leiefor- 
mig, indeslutter Partier af den tilstødende Skifer, samt ud- 
sender leieformige Grene i samme. Sammesteds finder man 
at Forrykninger have foregaaet, der have sat Trapgangene, 
saavel leieformige som gangformige, ud af deres oprindelige 
Stilling. Et simpelt Tilfælde af denne Art er fremstillet 
Planche 3 Fig. 5; det fremtræder paa Nordvestsiden afGje- 
terøen, og det kan antages, at Stedfindelsen at flere saa- 
danne Forrykninger have bevirket de Afvigelser fra Trap- 
gangenes almindelige Udseende. som ere omhandlede i „Gæa 
Norvegica “ Pag. 46. Efter Undersøgelse af Forholdene kan 
ingen Tvivl existere om, at Forrykninger have fundet Sted 
efter Trapgangenes Indtrængen i Skiferen. Det er desuden 
ikke en nødvendig Følge, at et eller flere mindre Partier, 
fordi de paa Overfladen tilsyneladende fremtræde isoleret, 
derfor ikke høre sammen til een og samme Trapgang, da 
der ved Mineringer i Dybet meget ofte har været Anledning 
til at bevise det Modsatte. Eaar som paa Arø, en senere 
optrængende eruptiv Zirkon-Syenitmasse har stødt sammen 
med en Trapgang, kan man med stor Sandsynlighed antage, 
at denne sidste ved Contacten er bleven noget splintret, og 
at den første ved Optagelsen af endeel af de løsrevne Trap- 
frngmenter har faaet Udseende af en syenitisk Grønsteen, 
uden at man derfor behøver at antage, at nogen Overgang 
h;ir fundet Sted, som antydet i „Gæa Norvegia“ Pag. 60. 
