174 
David Forbes. 
virkende Hede frembragt Foliationen og den dermed for- 
bundne skifrige Structur i Massen. 
Ved enkelte Punkter paa Stokø seer det ud som om 
Porphyrudbrudet har vedvaret i Tidsrummet, hvori Tuffen 
har været afsat, da denne undertiden viser sig som ind- 
trængt deri. 
Paa Arø viser denne Bjergart sig undertiden saa skif- 
rig, at man ikke lettelig skulde kunne udforske dens Op- 
rindelse. Contacten med Zirkon-Syeniten har paa mange 
Steder forvoldet den største Confusion i Skiktningen, som 
undertiden er meget stærkt bøiet, og tillige finde vi Skikt- 
partier indesluttede i Zirkon-Syeniten og derved i en mere 
eller mindre oplost Tilstand, hvorved de ofte faae Udseende 
af Gneis. 
Disse omtalte augitiske Bjergarter ere altid ældre end 
Zirkon-Syeniten, og uagtet der ofte findes Fragmenter af 
førstnævnte indeni denne sidste, saa befandtes dog aldrig 
omvendt Fragmenter af Syenit indesluttede i de augitiske 
Bjergarter; der saaes vel nemlig enkelte Partier af et Ud- 
seende , der kunde lede til en saadan Antagelse; men ved 
Undersøgelse befandtes disse enten at staae i Forbindelse 
med en Zirkon-Syenitgang, eller at være Levninger af en 
forhenværende overflyttet Zirkon-Syenitskorpe, som ofte har 
været meget tynd, som Profilen Pl. 3 Fig. 6 viser. Denne 
er hentet fra Extremiteten af Stokøen, hvor Zirkon-Syeniten 
bedækker den underliggende vertikalspaltede Porphyr. Hvor 
Zirkon-Syeniten gjennemskjærer den forandrede devoniske 
Sandsteen paa Arø, optræde deri hyppig Ovartskorn, som ellers 
aldrig ere tilstede i den normale Zirkon-Syenit. Naar man over- 
farer Profilen, Planche 2 Fig. 2. finder man ligefra den for- 
steninojøse forandrede devoniske Sandsteen Siiurformatio- 
nernes Skikter indtil man kommer til Rognstranden. Skik- 
