Gæologiske Undersogelser. 
177 
Trapganges Optræden er til Hinder for, at man kan iagt- 
tage Contacten af Alunskiferne saa vel, som man kunde 
ønske. I Profilen, Planche 3 Fig. 1, sees det at de 2de i 
Alunskiferen indleiede Trapgange, i Forbindelse med den 
store Trapgang, ab, formodentlig bar bevirket en Opbøining 
af Skikterne fra 12° til 15° som betegnet i Profilen. Hen 
i Tegningen viste Trapmassse a b er kun Dele af een og 
samme Gang, som svinger sig, hvor Profilen overskjærer den. 
Den bry der gjennem Sandstenen, som ligger umiddelbar 
under Alunskiferen og seer ud næsten som en Qvartzit; 
men hverken her eller ved Tangvold, som angivet i „Gæa 
Norvegica“ Pag. 98, kunde nogen saakaldet Overgang fra 
Trap til Qvartzit observeres. Under Qvartziten (Sandste- 
nen) kommer en smudsigfarvet Bjergart med characteristisk 
Glimmerfoliation, samt med samme Strøg og Fald som de 
ovenomhandlede Skikter. Paa Grund af Trapmassens Op- 
træden kan denne ikke vise sig i Profilen, men kommer til- 
syne i Profilen ved Bognstranden, Planche 2 Fig. 2. Under 
denne finde vi en Qvarzitisk Bjergart, som strækker sig saa 
langt, som Profilen rækker. Denne Bjergart er af en eien- 
dommelig Character og Paralelstructur , hvilken sidste ikke 
stemmer med den hos de hidtil iagttagne regelmæssige Skikt- 
ninger. Strøget og Faldet af Paralelstructuren mellem Om- 
bersnæs og Storbugten er meget variabel, hvilket sees af 
følgende Iagttagelser, gjorte i nogenlunde lige Afstande fra 
hverandre mellem Ombersnæs og Storbugten: 
Strøg 
108° N.V. 
Fald 20° Sydl 
125° — 
QC 
O 
0 
1 
170° - 
— 87° — 
65° — 
1 
æ 
o 
0 
1 
165° — 
— verticalt 
65° — 
— do. 
12 
