182 
David F or bes. 
Planche, Fig. 12, der gaar omtrent i Retningen N.O. — S.V. 
fra Skarholmene over Valbjcrg til Kalstadkilen, have vi 
samme Række Skiktninger, visende sig med meget regulær 
Character, som, med Undtagelse af de store Syenitmasser, 
der danne Centrum af Yalbjerg, forholdsviis kun lidet ere 
forstyrrede af massive Bjergarters Optræden. Men endnu mere 
vestover have vi en Profil, Planche 3, Fig. 13, der gaaer over 
Øen ved Kragerø, derefter over denne By selv og derfra i 
lige Linie til Kalstadkilen, altsaa omtrent fra S. til N. Som 
det sees heraf, have Skikterne været meget forstyrrede ved 
Optrædelsen baade af Granit- og Syenitgange, som endog 
ofte paa ikke ubetydelige Strækninger indleie sig i Skikterne, 
men dog atter gjennembryde samme; undertiden har ogsaa 
Graniten flydt over og viser sig temmelig udbredt, men i 
forholdsviis ganske tynde Masser. 
Da man agter i et senere Arbeide at levere en detail- 
leret Behandling af det her omkringliggende Felt, skal man 
ikke gaae videre i Detail over de her tilstedeværende Forhold. 
Det kan alligevel bemærkes, at den samme Følgerække af 
de øverste Lag af disse metamorphiske Bjergarter optræde 
endnu længere vestover mod Østreriisøer, og lade .til at 
være de almindelige over et temmelig vidt udstrakt Terræn. 
Det vilde være yderst vanskeligt at sammenligne disse 
forskjellige Lag med hverandre, der i deres Natur have saa 
megen indbyrdes Lighed, uden at have noget bestemt Ud- 
gangspunkt for Følgerækken. Heldigviis har en meget nøi- 
agtig Undersøgelse af Kragerøs Distrikt ydet os en meget 
god Ledetraad til Bestemmelsen af Følgerækken, idet nemlig 
det øverste og derhos mægtigste Lag af Hornblendeskifer i 
sine allerlaveste Dele, omtrent hvor de sammenstøde med 
Glimmerskiferen , indeslutte et meget tyndt, men bestemt 
Skikt af en ganske eiendommelig Charakter, som, uagtet 
