346 
N. Mejdell. 
om Texturen bruges altsaa kun i en uegentlig eller over- 
ført Betydning, hvilket dog, saavidt vides, aldrig har givet 
Anledning til no gen feilagtig Opfattelse af det faktiske For- 
hold. Efter denne Forklaring vil det formeentlig ikke kunne 
give Anledning til nogen Misforstaaelse, naar jeg taler om 
Skifrighedens og Paralleltexturens Retning. Denne er i 
Kongsbergegncn vistnok ikke altid, men dog i Regelen pa- 
rallel med Skikternes Strøg. Ikke sjelden hender det, at 
Skifrigheden følger det midlere Strøg nøiagtigere end selve 
Skikterne, med audre Ord, at Skifrighedens Retning beva- 
res uforandret tiltrods for enkelte Uregelmæssigheder i Skikt- 
ningen. Det er saaledes ingenlunde nogen feilagtig Frem- 
gangsmaade for Strøget at notere Retningen af Skifrigheden 
eller Paralleltexturen; thi det er det midlere Strøg, man 
eftersporer, ikke Løbet af de uregelmæssige Bugtninger. 
Imidlertid kan man dog i den Henseende mærke sig Føl- 
gende: Naar en saakaldt Udskilning eller et ombøiet (om- 
hyllet) Skikt ender med en afrundet Form inde i et Ski- 
ferparti, finder man i Almindelighed, at Skifrigheden (eller om 
man heller vil Paralleltexturen) i dette sidste bøier af nogen- 
lunde konform med den indesluttede Masses Konturer. Dette 
synes at pege hen paa, at disse Bjergarter engang har be- 
fundet sig i en opveget eller halvfast Tilstand; thi man kan 
vel vanskelig tænke sig, at en saadan Afvigelse i Parallel- 
texturens Retning som den heromhandlede skulde kunne 
fremkomme i et fast Fjeld. 
Dader i den sidste Tid er bleven reist Tvivl om, hvorvidt 
Skifrighedsforholdet i vore ældre Bjergarter er bleven rigtig 
opfattet,*) skal jeg i den Anledning tilføie følgende Bemærk- 
ninger, uagtct jeg som sagt tror, at man ganske godt har 
*) D. Forbes i Nyt Mag. for Naturv. 9dc Bind Iste Hefte, T. 
Kjerulf i Polyteknisk Tidsskrift No. 4 1856. 
