Geologiske Forholde i Kongsbergegnen. 349 
heden i de uforvandlede Skifere er fremkommen, selve Ud- 
gangspunktet svigter altsaa, for det andet, selv om man vid- 
ste dette, ligger det i Sagens Natur, at Skifrigheden ikke 
kan være fremkommen paa samme Maade i de forvandlede 
som i de uforvandlede Bjergarter, eftersom Forvandlings- 
processen dog umulig kan antages at have været uden Ind- 
fiydelse paa Skifrighedsphænomenet. Man er altsaa unægte- 
lig meget konsekvent, naar man uden videre kasserer Be- 
nævnelsen Skifrighed eller Kløvbarhed ved de metamorphiske 
Bjergarter. Kun forekommer det mig, at man derved gjør 
Vold paa Naturen; thi det er dog, hvad man saa end siger, 
et Faktum, som Enhver kan overbevise sig om ved Øiesyn 
eller Experiment, at Skifrighed virkelig findes i deslige Bjerg- 
arter. Vilde man vælge en Middelvei, kunde man sige : Vi 
vil ikke kalde andre metamophirske Bjergarter skifrige end 
saadanne, om hvilke det kan antages, at de ogsaa i sin op- 
rindelige Tilstand har været skifrige og at Skifrigheden un- 
der Mctamorphosen er ble ven bibeholdt. Forat denne Frem- 
gangsmaade skal kunne benyttes, er det selvfølgelia en nød- 
vendig Betingelse, at man kjender Bjergartens oprindelige 
Beskaffenked, som man i adskillige Tilfælde maaske kunde 
slutte sig til, hvis man kj endte dens oprindelige kemiske 
Sammensætning. Man maatte altsaa anstille en kombineret 
kemisk-geologisk Undersøgelse. Af den omdannede Bjerg* 
arts Sammensætning maatte man slutte sig til Sammen sæt- 
ningen af den oprindelige, understøttet af et fuldstændigt 
Kjendskab til Naturen og Beskaffenheden af den metamor- 
phiske Proces og et meget nøiagtigt Detailstudium af For- 
holdet pan Stedet. Det blev imidlertid, som vistnok uden 
videre Udvikling er indly sende, kun i de færreste Tilfælde, 
at denne F remgangsmaade kunde anvendes. Vil man nøie 
sig med at angive, hvad der almindelig taget kan synes ri- 
