Geologiske Forholde i Kongsbergegnen. 351 
Man holder sig ved den til selve Faktum, man giver sigpkke 
udfor at vide mere, end man virkølig veed. Ikke desto min- 
dre er det dog ogsaa et Faktum, vikle man maaske kunne 
sige, at Skifrigheden ved metamorphiske Bjergarter synes at 
staa i en uadskillelig Forbindelse med Paralleltexturen eller 
Foliationen. Hertil svares for det første, at Parallelordnin- 
gen mellem de krystalliniske Bestanddele indbyrdes ikke er 
det Eneste, hvorved Skifrigheden bestemmes; der er og- 
saa andre Eiendommeligheder ved de sammensættende 
Mineralier, som i den Henseende komme i Betragtning, 
saaledes Kornets Størrelse og Glimmerbladenes samt andre 
lignende pladeformige Mineraliers Tyndhed og lette Spalt- 
barhed efter Gjenneingangene. Allerede denne Omstændig- 
hed gjør det i mine Øine indly sende, at man ikke bør sub- 
stituere Benævnelsen Foliation eller Paralleltextur for Ski- 
frighed. Det forekommer mig, at man altid maa kom- 
me til at tiltrænge et eget Ord til at betegne selve det F ak- 
tum, at Bjergarten lettere lader sig kløve i en Retning end 
i de andre, og hertil synes det gamle Navn „Skifrighed“ 
særdeles vel egnet. For det andet bemærkes, at det nær- 
mere beseet dog egentlig ikke er mere besynderligt, at Ski- 
frigheden i de metamorphiske Bjergarter er afhængig afKry- 
staliernes indbyrdes Beliggenhed end at den i de klastiske 
er afhængig af de sinaa Brudstykkers indbyrdes Beliggen- 
hed og F orm ; tvertimod finder man heri en Analogi mellem 
begge, der kunde synes at tyde hen paa, at den krystallini- 
ske Skifriglied i de metamorphiske Bjergarter dog oftest ikke 
er andet end en Remeniscents af den oprindelige Skifrig- 
hed, som fandtes hos Bjergarten, før den blev forvandlet. 
Paa den anden Side benegtes ikke, at Anlæg til en Art 
Paralleltextur kan udvikle sig i utvivlsomt massive Bjerg- 
arter. Ogsaa i Kongsbergegnen viser dette sig, og det har 
