358 
N. Mejdeil. 
paa den ene Side over til en Art Felsitskifer, paa den 
anden Side til Granitgneis og Gneisgranit. Findes 
blandt andet nederst i Fusentastbakkerne og paa Hausga- 
belaasen. 
b) Feldspathen i Regelen af en smudsig hvid Farve. Glim- 
meren sort eller dog mørkfarvet. Kornet mere egalt 
end ved den forrige Varietet. Middels Korn til fiinkornig. 
IS. Sfiornblendesfeen. Mornblendeskifer. Diorit. 
Iliodtskifer. 
Hornblenden sort eller grønligsort, men i Egnen ved 
Kjennerudvandet og hist og her syd for samme tildeels 
Anthohpyllit. Hvor Anthophyllit forekommer, er Bjergar- 
ten oftest mere grovkornig, ellers i Regelen middels Korn 
til fiinkornig,*) Feldspathen hvid, grønlighvid, graalighvid, 
opak, sandsynligviis ikke Orthoklas, men tiltrænger forøv- 
rigt nærmere Undersøgelse. Ingen skarp Adskillelse mulig 
mellem de skifrige og uskifrige Varieteter 
ill. fSoriablendegiieis. 
Hornblende istedetfor Glimmeren i den almindelige Gneis. 
Ofte mindre rig paa Kvarts end denne. 
Hvorledes er nu disse Massers Leinings- og Begrænds- 
ningsforholde? For de skiktede Bjergarters Vedkommende 
er dette allerede i det Foregaaende forklaret. Paa denne 
Maade, altsaa som skiktede Masser, forekomme Gneisen og 
Hornblendegneisen stedse, idetmindste hvor de vise sig ty- 
deligt udviklede. Dette er derimod ikke Tilfældet med den 
amphibolitiskc Gruppes Bjergarter. Disses Forekomst kan 
klassificeres paa følgende Maade : 
*) Jeg bemærker her udtrykkelig, at jeg taler om Egnen nærmest om- 
kring Kongsberg, ikke om den grovkornige Diorit vestenfor Over- 
bjergets Fahlbaand eller om de problematiske massive Dannelser 
i den nordlige Deel af Distriktet. 
