Geologiske Forholde i Kongsberg 'egnen. 361 
tagelserne at gjøre, er det denne, som hovedsagelig har lagt 
Beslag paa Opmærksomheden. Paa denne Maade kommer 
man tilsidst saa vidt, at man, naar man endelig finder vir- 
kelig gang- og gang-leieformige Masser, endnu fremdeles 
regner dem til disse Undtagelser, som man kun vil tillæg- 
ge en underordnet Betydning. Heller ikke Skifrigheden 
giver nogen sikker Veiledning; thi da den i de skikt ede 
Bjergarter undertiden er meget utydelig, paa sine Steder 
ganske forsvinder, da der omvendt af og til i de massive 
Bjergarter kan vise sig en Tendents til Paralleltextur, saa 
var der, naar man fremdeles kun vilde søge efter Regelen, 
heller ikke fra denne Side seet Noget iveien for at betragte 
de massive, Urformationen tilhørende Forekomster i Kongs- 
bergegnen som blotte og bare Afændringer af Skifrene, alt- 
saa atter som Undtagelser. 
Efterat vi nu har gjort os bekjendt med Forekomst- 
maaden af disse Urbjergarter i Kongsbergegnen, bliver det 
næste Spørgsmaal: Hvorledes maa vi tænke os deres Op- 
rindelse? Vi har for det første en Række af krystalliniske 
Silikatskifere for os, hyppig vexlende med hinanden ind- 
byrdes. Der er vel liden eller ingen Grund til at tvivle 
om, at dette er oprindelig stratificerede Masser, som senere 
er bleven underkastede en Forvandlingsproces, altsaa, som 
man ganske rigtig har kaldt dem, metamorphiske Skifere, 
skjønt man endnu mangler tilstrækkelige Data til at for- 
følge Gangen i den kemiske Proces, som herved har væ- 
ret virksom. Man har dernæst en heel Deel ganske ure- 
gelrnæssigt formede Masser. Disses Forekomst kan vistnok 
forklares ved de mangfoldige Forstyrrelser i den oprindelige 
Leining, som maa være indtrufne i den umaadelig lange 
Tid, som er hengaaet, siden Skikterue i denne Egn først 
afsatte sig. Endelig seer man ogsaa de samme Bjergarter 
