362 
N. Mejdell. 
eller dog nogle af dem, nemlig de til den amphibolitiske 
Gruppe henhørende, optræde som Gange og Gang-Leier. 
Her kan den Forklaring, som anvendtes for de to førstnævnte 
Forekomster, ikke gjælde længer. Jeg seer ingen Grund 
til for disse Ganges og Gang-Leiers Vedkommende at for- 
kaste den almindelige Forklaring for deslige Dannelsers 
Forekomst, ifølge hvilken de ansees for at være af vulkansk 
Oprindelse. Vistnok støder man paa den Besynderlighed, 
at lignende Bjergarter i samme Egn forekomme som skik- 
tede Masser, og for ikke at misforstaaes, tilføierjeg, at dissse 
efter deres Forekomst ikke kan betragtes som overflydte Lava- 
lag, men som virkelig oprindelig sedimentære Masser ligesom 
de øvrige, mellem hvilke de findes. Herved omstødes imid- 
lertid ikke det Faktum, at de paa andre Punkter igjen op- 
træde som Gange og Gang-Leier, og heller ikke det Re- 
sultat, som heraf kan udledes. Naar Masser, som i petrogra- 
phisk Henseende er overeenstemmende eller endog identiske, 
forekomme paa aldeles forskjellig Viis, som Skikter og som 
Gange og Gang-Leier, saa er den følgerette Slutning ikke, 
at de desuagtet maa have samme Oprindelse tiltrods for 
hvad man tydeligt og uimodsigeligt seer for sine Øine, 
men omvendt at de maa have en forskjellig Oprindelse tii- 
trods for den petrographiske Overeensstemmelse. Men hvor- 
ledes nu forklare denne? Jeg antager, at denne Egn paa 
den Tid, da de sedimentære Bjergarter afsatte sig, og gjen- 
nem et meget langt Tidsrum har været Skuepladsen for en 
vulkansk Virksomhed, ved hvilken Gangene og Gang-Lei- 
erne er fremkomne. Jeg drister mig fremdeles til at op- 
stille ikke som noget Afgjort, men som en Mulighed. at de 
skiktede Dannelser af lignende Beskaffenhed, hvad den mine- 
ralogiske Sammensætning angaar, oprindelig har været Ejek- 
tionsprodukter, som deels har afsat sig i samlede Masser, 
