39 
som hufvudsakligen efter stromming, sik och simpa, till dess 
isen lagger. Fisket fortg&r dock afven sedan isen bredt sitt 
skyddande tacke ofver fiskens rike. Fortfarande f&r abbo- 
ren, gaddan, simpan och flundran akta sig for natens for- 
sitliga maskor, laken for rysjans irrg&ngar och strommingen 
den alltid forfoljda lilla stackaren, kan icke ens nu vara 
tagn for att ej en vacker dag se sig omsluten af notens 
tringa bugt. 
I December kort fore islaggningen aterkomma fartygen. 
.Thomasmass* instundar nu och med den ett stok och ett 
brak utan like. Da slagtas och stekes, brygges och bakas, 
putsas och fejas till dess julen ar inne, men d& ar ock allt 
hart. De greniga julljusen tandas, halm stros pa golfvet 
och julaftonen firas stilla och hogtidligt med tanken rigtad 
mot den stundande hogtiden. Vid det r&gade julbordet go- 
m upp P laner for morgondagens fard till julottan. Den 
“aste besokas. Ingen vill stadna hemma. Ljus brannas 
hela natten och knappt hafva juldagens forsta stunder flyk- 
mnan morgonringningens toner klinga genom rymden. 
^astai mer hogtidliga an vanligt ljuda klockorna i den frid- 
* morgonens tidiga timme. Bjellrornas gladtiga klang 
•k sig snart med deras och ofver st&lblank is draga 
de sprin gare andaktiga skaror till den Mdriga af hun- 
^ ^ us klart upplysta helgedomen. Hemfarden fran 
Barnes S ^ Cr * ^ rs P r ^ n 8 under formlig kappkorning p& fjar- 
es glatta tak, ty man m&ste ju visa att afven kreatu- 
e JMtfvit utan gruta till julen. 
gonen Dnanda ^ u * sam ^ a sig hvaije bys unge man aria om mor- 
»Stafan«^ Yandra me d lyktor och bloss genom byn att sjunga 
pan. n de komma till en g&rd stadna de p& trap- 
aorgon • ^ dSte sSn(les in - Inkommen helsar han: „God- 
’ ar ^ a ® an hemma“? Svaras nej, drager man till en 
