58 
fig. 4 utvisar. Spiseln Sr i detta fall flyttad i knuten mot 
farstun och emellan bada dorrarne star den ofvan omtalade 
p 4 ett litet sk&p bvilande tallrikshyllan. 
Utom denna byggnad forekommer alltid pa hvaije hen- 
man ett loft med en utbyggnad (loftiskovan), lopande langs 
yttre sidan af vaggen, for uppgangens skull. Under loftet, 
som saknar eldstad och utgor tjenstefolkets och ungdomeos 
sommarbostad, ar vanligen en eller tvenne bodar i hvilki 
klader och hvarjehanda effekter forvaras. Pa en torr, solig 
backe star spannmMsboden (visthuset). Ett stall, ett fahus, 
farhus, svinstia alia med nodiga lador, ett redskaps- eHer 
vedlider samt en veritabel finsk badstuga aro de vanliga 
uthusen. I gardens grannskap finnes dessutom en ria med 
loge och lada, en mjblkvarn, p& hvaije aug en lada af obi- 
lade stockar, samt nere vid sjon ett bathus for b&tarne od 
en strandboda till forvaringsrum for fiskredskap, strommings- 
tunnor och b&ttillbehor. Byggnaderna aro oftast forsedda 
med tak af pertor, men afven af nafver och belagde med 
s. k. takved, som pa rostet sammanbindes med hvarandra. 
Ladorna tackas mangengltng afven med hahn, som da foder- 
brist uppst&r nedtages och serveras &t boskapen. De eB ‘ 
skilda hemmanen som tillsamman bilda en by, ligga vanlige® 
tatt invid hvarandra och aro merendels forsedda med en 
liten tradg&rdstappa, inneh&llande nagra appeltrad och stickel- 
barsbuskar, hvilka dock till storste delen aro lemnade ntan 
ans och v&rd. 
M nagon intrader i en stuga helsas han alltid af« tt 
gladt: „god dag“. „God <j a g ja och tack for sist u , ar 
svaret harpa och senare dalen af denna fras upprepas sedan 
sarskildt for hvar och en, som finnes i stugan, afven oD1 
bland dem vildfremmande personer befunne sig, da den & 
tradande genom ett handslag helsar de innevarande. & 
