ei 
ti sett Irani stor skilnaden var emellan de aldre brollops- 
dragterna i bHda socknarne och detsamma ar afven forhal- 
liadet med folkets under forgHgna tider brukade dragter. 
I Korpo torde den aldre dragten varit nHgot sH nar lik den 
« brakliga. utom att karlarne da anvande knabyxor forsedda 
dd knaet med ett ovalt spanne af stal eller silfver, grHa 
iff ?id hogtid hvita ullstrumpor och skor dels med, dels 
«tan spannen. Kvinnorna ater hade endast i hvardagslag 
^ pa hufvudet, men vid hogtider och fester voro de ut- 
“ynla i „bindmossa“. Denna bestod af en liten, med siden- 
tjg bekladd, styf hatta, som passade efter hufvudet och pH 
Wken baktill var fastad en rosett af ett bredt sidenband i 
mm % som sjelfva mossan. FramtiU sHgs det s. k. 
som utgjordes af en temligen bred, fin, hvit spets, 
sfeka ett godt stycke fram under mossan. Bindmossans 
m bland Aickorna ofantligt omvexlaude, m&ngengHng 
®en ofta ock i bjerta och lysande farger. De gifta 
brnde" 18 den alltid svart - Annu for nHgra Hr sedan 
*** se en och annan gammal gumma pH sin kyrk- 
un er bogsommaren utstyrd i bindmossa och stycke pH 
wialt yis. 
Houtskar deremot buro karlarne annu i borjan af 
%ndi UDdra(le ^ nga kvita ’ ( senare blH) vadmalsrockar, 
tf byitt,T halfylle knabyxor af samskskinn eller 
^ kaL(; SOm brud ® um svart) vadmal, med ett ovalt spanne 
%ed ett ^ ta ^ vid sor 8 svarta) yllestrumpor omknutna 
^ i br ° kiga tofsar f orsedt strumpeband. Fotterna 
iid a ° Ch hufvudet ta cktes af en filthatt. Vinter- 
Kvinl 61 Vadmalsrocken en fHrskinnspels. 
iff b a ^° nia ^ ter kru kade sommartid kjortlar af blHrgarn 
^ u PPifrl Vankgen i kl&tt, med nHgra trHdar hvitt, vec- 
Un anda “ed till fHllen. DH de togo af sig 
