swnsk konimg med sin flotta till Houtskar och sokte att 
der erhUlla n&gon, som yore villig att lotsa honom till Abo, 
fit han var stadd pa resa. Det var likval omojligt att har- 
ifrin erh&lla nagon lots. Ingen ville hjelpa honom fram. 
H slut lyckades han dock forma en gumma att ataga sig 
appdraget. Da konungen efter valforrattadt arende ater- 
Mde lat han sin straffande hand tungt hvila pa Houtskar- 
boarne for deras visade ohorsamhet och ogenhet. Sa manga, 
so® blott kunde fa rum, drefvos ombord pa de svenska 
hppen ock bortfordes till de ofruktbaraste trakter af Da- 
' arDe ’ ^ Dalfolk ater, som hade sitt hemvist i dessa trak- 
** r ^tades till Houtskar, och Mn dem skulle da de nu- 
Houtskarboarne leda sitt ursprung. Om de saiunda 
/® rde Houtskarboarne varit af finsk eller svensk stam, 
eroin tiger traditionen *). 
1 ^°rpo, som i Houtskar synes de infly ttade 
jordbnl ema uteslutande hafva lifnart sig af fiske och 
Att i(lkats en dast pa de lattast odlingsbara stallena. 
jjn 0ck med ann u pa 14-hundratalet akerbruket och 
erme ^ kand * hand gaende boskapsskotseln maste 
^ a K Vant ganska obetydligt, framgar bland annat deraf, att 
tanna ^ ° C ^ ^ ou ^ sk ^ r tillsammans da utgick endast 1 
hanikernas i Abo behof, under det t. ex. 
lemna 6 och Nerpes 7 tunnor*) for samma 
