93 
var, af lotsen Daniel Hamberg fr&n Berghamn. Tvertemot 
Sirbndet hade han begifvit sig hem till Berghamn att pro- 
rnntera och afhemta hvaijehanda fomodenheter att dermed 
fee sitt proyisoriska hem p& Houtskars kyrkland. Helt 
tetigt uppenbara sig harunder engelsmannen. De fasttaga 
tonom och soka tyinga honom att medfolja s&som lots, val 
retande att han s&som skarg&rdsbo, nog kande farleden, 
om 11311 ock ej skulle raka vara lots till yrket. Hamberg 
y e emeUertid f&tt en ide. Han hade hviskat &t kvinnorna 
18 de den engelska tolken skulle angifva honom som 
Sffincssvag och for den skull lemnad hemma, d& alia de an- 
^ 1,e ^° sig undan. Engelsmannen lita emellertid ej rik- 
^ utan fora honom med sig, lofvande k ena sidan 
SUmma om kan dem p§, ratt vag, men visa 
e P& rannsnaran och r&nocken om han satter dem 
EhUrU sSJunda P& ena sidan en stor beloning 
^ andra sidan repet och rannsnaran vinkade, tvekade 
Banfortf 6g0n ^ lick att gdra det han ans&g pligten fo'rdra. 
°rt ar att spela rollen af sinnessvag med den fram- 
^ haD fttt fregatten stadigt fast p& Sjald ref, 
lalT^ 11 VGrkkgen ans &g° honom Mn forst&ndet 
rj^j e onom °skadd fara sin vag. Af en handelse 
fame da resa endast som parlamentar, fo- 
e ^ m iral Napier till general-guvernor Roka- 
tlter, S0 ° C generallQa jor v. Wendt , afvensom 9 ryska under- 
aasigs “ 71(1 Bornarsu nd fallit i fiendens hander, men icke 
ej H ambe ° ra SOm kri gsf&ngar bortforas. Detta visste dock 
hitj a ^ b() rg ’ Utan han trodde att fregatten var utsand att 
% foreko han gen ° m en slik h J eltemodig handling 
hag ^ ^ denna blef utan resultat var derfor ej 
411 hade redligen fullgjort det han ans&g vara 
