133 
Mn denna regel gora endast n&gra pronomina undan- 
tag, t. ex.: 
(Houts.) sv. han, in han, hdn hon, an hon, henne, 
»w min, tin din, sin sin, von v&r, edyn eder, m. fl. hvilka 
ej hafva ett dylikt j-ljud efter n. 
t sasom slutljudande konsonant bortkastas ofta t. ex.: 
(Korpo) mm (annat), (Houts.) anna. 
Mse (huset), 
kuse. 
n\ga (intet), 
n\ga. 
loke (loeket), 
lottje. 
Iasi (last), 
Iasi . 
myky (mycket), 
mytjy. 
mala (m&lat), 
mala. 
rki (rifvit), 
rim. 
take (taket), 
tdtje. 
ft nyttjas ofta i stallet for pt, t. ex.: 
(K & H.) d&ft sv. dopte, Mift klipte, knaft knapt, sleft 
sveift svepte. 
W i stallet for U ar afven en i m&len ganska vanlig 
loreteelse, t. ex.: 
(K. & H.) Hid sv. bill, fold fall, fdld f&ll, Mid hgtlla, 
kail, held kvall, spjeld spjell. 
« bortkastas emellanat da dessa medliud st& i slutet 
«*Uex, 
(K> & H ) ska skall, sku skulle, ti till. 
*** i stallet for mm brukas afven ofta t. ex.: 
& ddnib sv. damma, dumber dum, kdrnb kamma, 
s<en ^>er samre, trumbo trumma. 
s „ * n y s venskan hafva vi en mangd ord, som frdn forn- 
attal bl' tlbehailit staft »ngssattet hv, ehuru h-et vid ordens 
k^omligt stumt. I allmogem&let i Korpo bores 
