188 
5. „Nej att for min moder s& ljuga, 
Det g&r slatt icke an, 
Battre ar da att tala sanning: 
„Det ar ett karleksband“. 
6. Nar ungersyen var bortrester, 
Fick jungfrun en annan van, 
Som hon tillforne alskat, 
Ocb alskade honom an. 
T* ^ar 'tro ar voro forlidna, 
Kom ungersven hem igen; 
Da fragar han kar fader sin: 
„Hur mar allrakarestan min?“ 
Hfirifran gar bvardera visan sin egen vag. I den finska beskrifres 
hnru grefven ofvergifver ungmon, hvarofver hon ntbrister i klagao. I 
den svenska ater ar det jnngfrun, som bryter den ingangna trolofningen 
Den andra Iter, benamnd: .Den bedragna nngersvennen*, ljder: 
1- Nnori mies kihlasi morsiamen, 
Otti oman kullan, 
Meni sitte vieraille maille, 
Lnpasi pian tulla. 
2. Oli bin siella yuotta kaksi, 
OU kolme vnotta; 
Kulta luuli kuolleheksi, 
Tainnut ei enaa onttaa. 
3- Nuori mies tuli rierailto mailta, 
Tali ban kotiansa, 
Meni knltansa kartanohon, 
Terrebti kultoansa. 
Meni knltansa luoksi; 
Knlta se tnosta valjeni 
Ja Te’et silmisti jnoksi. 
mailta, 
