195 
Det var ock den unge herr Peder, 
Han g&ngar sig gatan fram; 
Der 15ter han bygga sig ett skepp, 
Det basta som han kan. 
Och skeppet det var utaf hvalfiskeben, 
Och mastema likasa, 
Men flaggan den var utaf rodaste gull, 
Som satt der ofvanpa. 
Det var ock skepparn och styreman. 
De skjoto det skeppet frkn land. 
Sa glomde de bort Gud fader, 
Som var deras ratta styrman. 
Och sedan de segla i dagarna fler, 
De segla i arena tvl 
Men nar som de kommo pa villande haf 
Sa borjade boljan att sia. 
Det var ock skepparn och styreman, 
De kastade derfor lott; 
Men lotten den foil P a herr Peder, 
Att han skulle kastas bort. 
Det var ock den unge herr Peder, 
Han satt uppa hafvet och sang: 
»Ack herre Gud fader och Helige and, 
Anamma min sjal och min and“. 
»Och kyrkor sa hafver jag plundrat, 
ch stader hafver jag brant. 
°ch mangen skon jungfrus ara, 
Hen hafver jag ofta forkrankt". 
