16. De sjongo om jungfru, sjongo om mo, 
Men allra karestan hon var doder. 
17. Och ungersven red ett stycke battre fram, 
S& fick han hora klockorna ringa. 
18. „ Goddag! goddag! mina ringareman, 
For hvem ringen I denna ringning!" 
19. „Vi ringa var ringning for ungersvens brud, 
Som bort ifr&n verlden har vandrat“. 
20. Och ungersven red ett stycke battre fram, 
S& fick han se de grafvare grafva. 
21. „Goddag! goddag! mina grafvareman, 
For hvem grafven I denna grafven!“ 
22. „Vi grafva den grafven for ungersvens brud, 
Som har uti jorden skall hvila. w . 
23. „S& grafven den grafven djuper och bred, 
S& att tv& deruti kan fa hvila“. 
24. Ungersven red ett stycke battre fram, 
Dfi motte han barare, som bara. 
25. „Satt ned! satt ned! mina barareman, 
Att jag detta liket Mr skfida". 
26. S§, klappar han henne pfi blekbl&a kind, 
Som forr varit rosenderoder. 
27. Och fruar och jungfrur, som krusa hennes bfc 
De bfido honom annan utvalja. 
28. „Hennes like ej finns i hela v&rt land, 
Ej heller i sju kungariken“. 
