201 
5. „Sviker jag Christus p& korset hangd, 
S& sviker jag ocks& dig. 
Derfor skona jungfru tag rad af dig sjelf, 
Och folj ur landet med mig*. 
6. Men nar som de kommo till frammande land, 
Med fruar och froknar sa fin, 
Der blef han herre och hofvitsman, 
Och svek allrakarestan sin. 
7 - — » Christ gifve! jag segrade ofver min sorg, 
Som branner sa svara min barm; 
Christ gifve! jag lefde den dag i min borg 
Jag s^g dig usel och arm". 
8 ‘ "Christ gifve! du kom uti hungersnod, 
Eller r&kade i sjonod, 
Christ gifve! du kom for min faders dorr, 
Att hedja der om brod“. 
9 ‘ ~~ ” da y al skall du skSda den dagens ljus, 
du segrat ofver din sorg. 
Men aldrig s& ser du den dagens ljus 
du ser mig usel och arm". 
l0 - »0ch aldrig jag kommer for din faders dorr, 
Att der hegara om brod. 
Jag rider gnllsadel nu som forr, 
sUfverfat hvilar mitt brod“. 
^ runda manader gick som forr, 
bju ^da ar omkring; 
hh kom han infor hennes dorr, 
Cch var bade halter och blind. 
