12. „ Statt upp, statt upp, du liten kind, 
Och slapp din fader in. 
Grannt minnes jag den dagen an 
Han var allrakarestan min“. 
13. „ Statt upp! statt upp! du liten kind 
Och gif din fader mat. 
Grannt minnes jag den dagen an 
Vi ato pii silfverfat. 
14. „Jag stalldes af dig pa en frammande ort, 
Bland okanda vanners skar. 
Men Gud han hjelpte mig vagen fram, 
Fast du otrogen var“. 
8. Jungfrun p§. angen. 
(Mel. se musikbil. n:o 6.) 
( Arwideson meddelar denna yisa i sv. forns del. Ill, P 8 ?* 222 ^ 
uppteckning fran Ostergothland, Sm&land och Oland under for®^ 
danslek, utan att dock meddela nagon melodi. Uppbjudningen sker 
6:te versen. Afyen i Nyland torde den forekomma; sjunges bade i « 
och Houtskar, dock ej h&r som danslek.) 
1. Och jungfrun gick sig p& angen gron, 
Och baddar sig en sang af lofven. 
S& kommer der en riddareman, 
Han rider sakta bort till henne. 
2. „Goddag! goddag! skona jungfrun min, 
Som baddar dig en sang af lofven; 
Sag far jag vara hos dig i dag 
Upp& de angarna sk grona". 
