4 
Protliorax är i allmänhet starkt utbildad, oftast kantad på 
sidorna, i spetsen stundom försedd med en hudsöm. Scutcllcn är 
vanligen stor, triangulär, sällan liten eller nästan alldeles dold. 
Elytra omfatta abdoincns sidor, eller ligga de ofvaupå den, 
då cpipleurerna ej äro utbildade; hos de flesta är sista dorsal- 
segmentet (pygidium) blottadt; flygvingarue saknas nästan alldrig. 
Abdomen är vanligen sammansatt af 6—7, sällan 5 ventral-seg- 
menter, som vanligen äro af ungefär lika längd, antingen alla 
fria, eller blott det sista rörligt. 
Benen äro bildade till gräf-fötter, trochantiner endast utbil- 
dade på mellaubeneu; höfterna äro alla tvärliggande, cylindriska, 
på framhenen stundom med tapplikt utstående spets , pä bakbenen 
oftast skiftikt utplattade och mer eller mindre hopstötande. Låren 
äro vanligen grofva , spollörmiga ; troehanterna snedthuggna i spet- 
sen , ej stödjande. Tibierna äro på frambenens yttre sida niistan 
alltid taudade, de bakre hafva 2 (sällan flera) upphöjda , med borst- 
rader besatta tvärlister, oeh äfven sjelfva spetsen är infattad i en 
krans af borst; dessa borst äro stundom grofva, tjocka som 
tornar, stundom åter, då benen äro mindre utbildade till gräflfötler, 
ersättas do af härrader eller försvinna nästan helt och hållet; pä 
samma siitt försvinna stundom äfven de lister, pi hvilka borsten 
äro beliigna, oeh ersättas af tornar eller taggar. Pporrarnc iiro 
pä framtibierna endast en, men pä de bakre oftast 2 , som ej 
sällan äro bladlörmigt utvidgade. Tarserna äro hos alla våra in- 
hemska slägten 5-ledade, merendels lioptrycdrta och på undre si- 
dan besatta med styfva borst eller här; klorna äro olika inom olika 
grupper, än mycket lina och borstlika än starkt utvecklade, enkla 
eller tandade, stundom olikform. ga, då de kunna sl.ls tillbaka c- 
mot kloleden , hvilkeu har mer eller mindre utbildad bi-klo 
(paronychium). 
i’rosternum är tydligt afsatt ifrån sidopleurorna , hvilka äter 
utan sutur äro hopvuxna inbördes oeh med pronoti ei)iplcura; ofta 
skjuter det tapiiforinigt fram emellan höfterna, hvilkas hiiftpaunor 
alltid äro slutna, dess framkant är merendels cilicrad. Mesoster- 
num har starkt utvecklade mesopleura, af hvilka epiinera stundom 
tränga sig upp emellan basen af prothorax och elytra och nästan 
alltid räcka ned till höfterna, deltagande i medlersta höfipannor- 
nas bildning. Metasternum är särdeles utveckladt, ofta hopvuxet 
framtill med mesosternum och tnbcrkel-formigt framskjutande ; 
episterna äro nästan alltid fria , epimera merendels dolda och en- 
dast spetsen fri , synlig som en liten trekant vid sidan om bak- 
höfterna. 
Larverna, de större kända under namn af ”fetpölsor», äro 
trinda och uppspända, mjukskaliga; hufvudet hornartadt, rundadt, 
pannan kiillrig , munnen nedåtriktad. Antennerna äro brutna, 
fastade på ett litet utspräng vid pannans sula , 4-ledade , temligen 
långa, vanligen af mandiblcrnas längd. Ögon saknas helt och 
hållet. Clypeus är genom en tvärfära tydligt afsatt från pannan. 
Labrum är temligen stor, döljande munhålans öfre sida. Mandi- 
