11 
Kroppen är stor, ofvan metallisk, på undre sidan glest mjuk- 
liarig. Protliorax är baktill insvängd invid bakhörneu , försedd 
med en tydlig riinna längs midten. Elytra bafva skuldrorna 
tramstacndo. Scutellen är långsträckt triangelforraig, med större 
längd än bredd. Abdomens 2 nästsista segmenter hafva spiracula 
tria, ej täckta af elytra. Framtibierna äro 3-tandade, de bakre 
med en taggformig list nedom midten, och de bakersta med en 
tagg ofvan midten, i spetsen med flera täuder, bildade genom 
vägiga inskärningar. Tarserna äro nästan utan beklädnad pä 
bakbenen ej längre iin tibierna, deras 4:e led dubbelt sä kort 
som första. 
1. O. Eremita: Piceo-tenea, supra subdepressa; protbo- 
race subtiliter canaliculato , antico bitubereulato , ely- 
tii^subtiliter punetato-rugosis. Long. 10 — 12 lin. 
Mas; clypeo apice et lateribus elevafis, bis juxta 
oeulos tuberculato-elevatis; protborace canalicula me- 
dia costulis elevatis inclusa; pygidio convexo; tibia- 
rum dentibus minus acutis. 
Muls. Lamell. 526. Er. Ins. Deuts. 580. 1. 
Scarabeeus Eremita Lin. Syst. Nat. I. II. 556. 74. 
Trichms Erehiita Gyll. Ins. Sv. I. 55. 4 (Mas). 
Trichius Eremitieus Gyll. Ins. Sv. I. 56. 5 (Femina). 
Sällsynt; funnen 1 Ek- och Pilstubbar i Öster- Vestergöthland 
samt Skåne. 
Genus (inorimus Le Pf.i.l. et Seuv. 
Er. eod. Triebius Gyll. 
Scutellum transversum. Tarsi tibia longiores. Tibise 
anticaj externe bidentatie, intermedim maris valde ineurvse. 
Corpiis supra glabrum. 
Frän föregående sliigte afvikande genom längre tarser, hvil- 
kas kloled oj är dubbelt aå lång som nästsista ; tibierna på fram- 
benen endast 2 tandade, på bakbenen sakdande tagg ofvan 
midten; scutellen transversel; bakbenens höfter något mera åt- 
skilda; protliorax saknande tnberkler i framk;\uten. Honan har 
pygidinm i spetsen med 2 tnberkler. 
