GeiUis Oryctes Ili. ig. 
Er. eod. Geotrupcs Gyll. 
Anteiinse 10-articulatie. Maiulibuhc muticas. Labium 
oblongiim, apice attenuatuiu. Protliorax basi et lateribus 
margiaatus. Tibia) posteriores obliquc bicarinata; , carinis 
setigeris. Tarsi avticulo .5:0 maximo. 
Antemierua äro iO-lcdadc, med aflAiigt äggfoimig klubba. 
Labium är stor, nästan tri.angnlär, sidorna borstliAriga. Mandi- 
blerna äro cj taiidade , med trubbig spets. 1’rotborax är tydligt 
kantad , silväl vid basen som pä siilorna , framkanten infattad i 
gnla cilicr. Scntcllen är halfrund. Elytra liafva inga miirkbara 
lister, äro räta vid sutnral-vinkcln. Pygidinm är inböjdt. Fram- 
beuens tibier äro 3-tandade, de 2 sista parens äro försedda med 
2 .sneda, borstiga kölar. Tarscrnas l;a lod är tandformigt utdra- 
gen, 5:e dubbelt sä läng som nästsista. 
Kroppen afl.ing, cylindrisk, öfre sidan utan boiiäring, hufvudet 
bos hannen beviiiinadt med ett bakät böjdt horn , hos lionan mc(t 
en kort kegelformig process. 
Larven är halft cylindrisk, bägböjd, tcmligen jemntjock, 
hvitaktig. Hufvudet är nägot smalare än kroi)pen , rundt, med 
nägot platod panna, tätt och n.tgot skrynkligt pnnctcradt , gles- 
härigt. Antennerna äro ungefär af mandiblcrnas längd, 4-ledade, 
de 2 fiirsta lederna lika länga , hvardera lika iäng som de biLla 
fi)lj<ande tillhopa, 4:c nägot mindre än 3;c, aflängt äggformig. 
Öfvcrläppcn är framtill afrnndad , svagt bisinncrad. Mandiblcrna 
äro starka och breda, i spetsen 2-tanda le, inkanten dessutom med 
en tand, basen med en stor, veckad tuggtand , som fr.amtill be- 
gränsas af en snedt liggande egg. Maxillernas tuggflikar äro hop- 
viLxna med hvarandra, med korta borst, hvardera slutande med 
en kort, nägot trubbig torno ; maxiilar-palpcrna äro 4-ledade, La 
leden kort, 3:e nägot kortare än 'i;a och 4;e. Labial-palperna 2- 
ledade. Benen äro temligen korta, tilltagaiulo i längd frän La 
till sista paret, 4-ledado, höft-leden längst, de öfriga med star- 
ka borst, sista leden slutande pä de 4 främre bonen mod en tem- 
ligen spetsig, pä de bakersta med en trubbig klo. Kroppen är i)l 
ryggsidan besatt med korta, spetsiga, bak:ltriktado smätornar, och 
deremellan inblandade tunnare längre här: iimla till G;e segmen- 
tet äro de sä veckade att ett transverselt rutformigt fiilt infattas i 
2 smala rulsor ; 7.e ringen har ondast den friimre rulsan , den 
bakre och säväl som de följande ringarne äro släta, och de b.ak- 
ätriktade smätornarne ersatta af glesa, mjnka smäborst, den spet- 
sigt tillrundade säcken eller sista ringen är tydligt 2-lcdad. Tarm- 
öppningen bildar en tvärspringa pä undre sidan af säcken nära 
spetsen och begränsas af en bredt trekantig underläpp ; bäde fram 
och bakom densamma är den fasta huden belagd med en miiugd 
korta och tina bakät riktade smätoritar; .andhälens hornskifvor äro 
