•207 
foveolis 2 excavatuiii. Corpus pavvum , plenimque ovale, 
breviusculum ct tenuiter pubescens. Victus SiTjpissime in 
fiingis putridis. 
llufviulct är niimlrc än protliorax , broiU triangulärt, oftast 
insänkt iimta (ill ögonen i protliorax; det bärcs framsträckt eller 
lutande, aldrig inböjdt; ögonen äro korniga, oftast runda och nt- 
stäendc; pannan afsmalnando framför ögonen; elypens är kort, 
ofta genom sutnr afsatt ifrAn pannan; labrnm smal, ligger öfver 
mandiblerna , som äro korta, men starka, med den klnfna spetsen 
ej, eller obetydligt öfverskjutande labrnm; palperna korta , sista le- 
den vanligen tjock och nppsväld; strupen ej knilrig, ofta framtill 
vid (igonen mod korta fåror för antennerna ; hakan merendels 
transversel, hornartad. Antennerna räcka ej öfver halfva, ofi ist 
räcka de knappt till basen af protliorax ; de äro fästade i de ilesta 
fall bakom öfre hiirnct af mandiblerna , sällan högre njip p:“i pan- 
nan cmclhin ögonen, oftast äro de 11-ledade; skaftet är kort, ej 
doldt under pannans sidokant, strängen perlbandslik. klubban skarpt 
afsatt, nästan alltid 3-ledad , ytterst sällan äro de mot spetsen 
snuinigom tilltjocknande. Protliorax är ej bredare än coleoptera , 
oftast transversel, med kantade, ytterst sällan fiiitandade sidor; i 
spetsen merendels urhräddad , framkanten ej kapuschong-likt ut- 
dragen öfver iiannen , framhörnen spetsiga eller trubbiga ; vid basen 
som iiästaii alltid är tvärhuggen, slutande sig tätt intill coleoptera, 
stundom med bakhörneii läggande sig öfver skuldrorna ; skilVan 
sällan mod intryckningar. Seutcllen är liten , transversel , i spetsen 
tvärhuggen , ligger fast inkilad emellan täckvingarne. Elytra haf- 
va tydliga cpipleiira, betingade genom en intryckt margimil-.stria , 
som mer eller mindre bredt omfatta abdomens sidor; skuldrorna 
äro oftast framstAendc ; spetsen ytterst sällan tvärhuggen, dil py- 
gidinm blir blottad. Abdoinen är sauunaii.satt af 5, sällan 6 vciitral- 
segnienter, som liafva tydliga siitiirer, det l:a oftast mjmket längre 
lin något af de följande, lienen äro i allmänhet korta; trochanti- 
iierna oj synliga; låren temligen grofva, ej, eller obetydligt öfver 
skjutande elytras sidor , trochanterna sm;1 , ej stödjande ; tibierna 
hafva ej radvis ordnade taggar, sporrarne mercmdels tina och kor- 
ta; (arserna äro 3 — 5-ledadc, .sällan heteromera, kloleden längst, 
med enkla klor. Frambenens höfter äro vanligen tvärliggande , 
trausverselt äggrunda, ej iitstäendo , sällan rundade oeh utstå- 
ende; bakbenens äro transversella , h.alft äggrunda, oftast nående 
nästan ända nt till elytra, och i de flesta fall bredt åtskilda. Pro- 
steriium är oftast fiirsedt mod ct kort utsiirång bakom hiifterna , 
som lägger sig emot eller upiitages i en urhålkiiing på mesosternum, 
hvilket oftast har 2 gropar i framkanten för framhöfternas uppta- 
gande. Mesopleiira ej genom sutur afsatta ifrån hvarandra eller 
ifrån pronoti epipleura ; proste.rni sutur deremot alltid tydlig. Meso- 
pleura räcka vanligen ej nedtill uiellaubcnens höfter , emedan ster- 
mim på sidorna lägger sig emot basen af metasteriiiim. Episteriia 
nietatlioracis äro alltid fria, oftast långsmala, stundom näst.au 
triangulära , epiniera uågoii gång fria i spetsen. Frambenens höft- 
