296 
Triplax hicolor Gyll. Ins. Sv. I. 205. 2. Redt. Faun. 
Aust. Ed. II. 375. 
Var. Anfennis totis ferrugineis. 
Utbredd öfver hela Skandinavien, men förekommer femligen 
sparsamt , i synnerhet i södra Sverige. 
2. P. rufipes: Nigra, aiitennis, prothoracis medium pa- 
rum superantibus , clava mediocri , capite , prothorace- 
que subtilitei- punetatis cum pedibus rufis, his coxis 
posterioribus piceo-nigris ; elytris sat fortiter punetato- 
striatis , iiiterstitiis parcius punetatis. Long. 2 lin. 
Triplax rufipes Pab. Syst. El. II. 5S2. 2. Gyll. Ins. 
Sv. I. 207. 4. Redt. Faun. Aust. Ed. II. 375. 
Var. b. Antennis clava fusca. 
Var. c. Prosterni margine postico nigricante. 
Var. d. Coxis anticis piceis. 
Var. e. Coxis posterioribus ferrugineis. 
Utbredd öfver hela Skandinavien, men förekommer sparsamt, 
något ymnigare träffas den i Skånes löfskogar. 
Genus Tritouia Fab. 
Gyll. Redt. eod. 
Tarsi artieulis 3 primis dilatatis, 4:o in lobo pr®ce- 
dentis occulto. Palpi maxillares articulo ultiino securifor- 
ini , labiales subovato. Antenn® prothoracis medium vix 
attingentes, articulo 3:o elongato, (ontiguis duplo longi- 
ore, clava parvula, articulo ultimo penultimo angustiore. 
Prothorax transversus, basl immarginatus , lateribus api- 
cem versus angustatis. Cox® omnes latissiine distantes. 
Tibi® anteriores apicem versus oblique truncatum valde 
dilatat». Corpus ovali-o vatum. 
Från de båda föregående slägtena afviker Tritoma genom 
kort , nästan äggrund kroppsform ; sista leden på maxillar-palperna 
yxlik, på labial-palperna liten, nästan äggrund, i spetsen snedhug- 
