319 
Oeuus iHjcctoiihiigiis IIem.w. 
Gyll. Er. eod. 
Antennse apice incrassatie. Protliorax basi utrinqUe 
puncto irapresso. Elytra puiictato-striata. 
Genom punctstrimmisa elytra och ej skarpt afsatt autcniikliib- 
ba skiljer sig detta slägte genast fr.ln alla förogilendo inom famil- 
jen. Kroppen iir mer eller mindre all.tngt oval, temligen kullrig , 
bekläild med temligen grof pubescens. Hnfvndet iir starkt nedböjdt , 
mindre än protliorax, brcdt äggrundt , insänkt i protliorax ända till 
ögonen , som iiro vcrticalt afblnga , svagt nrbräddade i framkanten , 
hvarigenom de närma sig till njurformon ; kinderna äro temligen 
smala, ögonen ej näendo nod till mandiblernas bas; clypciis är 
lika blng som bred , skarpt afsatt fr.ln pannan , labruni smal , i 
framkanten tvärlinggcn; miixillar-palpernas sista led afl;tng eller 
oval, i spetsen snedt afliiiggeii. Antennerna äro temligen btnga, 
s;l att de åtniinstone räcka till basen af protliorax; do äro antingen 
smbiingom tillljocknando emot spetsen, eller slnta de med en 4- 
cllcr 5-lodad klubba, skaftet är ej långt, 2:a leden kortare än 3;c. 
Protliorax iir vid basen ej märkbart smalare än coleoptera, trans- 
versel; sidorna fint kantade, eller naggade ; spetsen tvärhuggen med 
afrmidade franiliörn; basen iir ej eller obetydligt siiiiicrad p;å sidorna 
invid bakhörnen, som iiro rätvinkliga, alltid försedd med en piiiict- 
lik eller gropformig intryekning på Iivarje sida , stundom äfven med 
spår till en afkortad ränna i midfen. Se.iitellen iir transversel , 
niistan tvärhuggen i spetsen. Elytra hafva regelbundna pnnet- 
strimmor, som mot spetsen vanligen iiro tiiiaro eller stundom otyd- 
liga , oftast med teckningar i form af droppar. Häckar eller tvär- 
band. Tibierua iiro smala, belagda, äfven i spetsen, med korta 
bor.st, sporrarnc ganska starka; tarserna iiro 4-lodade, hos han- 
narne 3-ledadc , långa och hoptryckta, l:a leden p;l bakbenen 
längre än klolcdeii. Höfterna iiro temligen smalt ;åfskilda pA de främre 
benparen. Mesosterniira saknar upphöjda lister i midten ; episterna 
iiro stora, triangulära, med den .skarpa spetsen nedtill stödjande 
sig \ id trochantinen , som är hopvuxen vid bakkanten af mesosterni 
sidoflikar; epimera iiro snedtiiggaiide , upptill vid skuldrorna något 
bredare, nedtill stödjande sig vid höfterna och föl.jakligen delta- 
tagande. i de medlersta höftpnnnornas bildning. Metasteruum har 
eii intryckt median-linja , som når fram åtminstone till midten ; 
episterna iiro långsmala, framtill något bredare, och försedda med 
en sned intryekning , epimera endast .synliga .som ett tandfonnigt 
utsprång vid sidan om bakhöfterna. 
Arterna af delta slägte iiro temligen stora inom serien, sällan 
under 2 linjer i längd; de triiftäs i svampar, såväl jord- som triid- 
sv.ampar. 
Earverua hafva hufvudet temligen litet , rund;vdt , nedlutande , 
pannan med en lätt intryekning framtill; ocellorna äro till antalet 
5 på hvarje sida, belägna bakom antennernas iusertion i 2 tvär- 
