129 
clava perfoliata , sacpissime 3-articulata , compressa , sca- 
po magno , brevi , subauriculato-dilatato , articulo 2:o ob- 
longo. Palpi vix exserti, breves. Mandibul® extus dilata- 
tse , breves , apice plerumque bifitlo vel dentato , labruin 
baud vel parmn superante. Oculi ssepc granulati. Pro- 
thorax saepissimo transversus et apice emarginatus , lateri- 
bus marginatus. Elytra lateribus marginata , rarius stria- 
ta, epipleuris plerumquo latis , apice ssepe truncata. Ab- 
domen segmentis 5 in femina vel 6 in mare ventralibus 
liberis compositum , l:o sajpe majore. Coxte postic* mo- 
biles, sa-pissinie distantes. Femora postica brevia, rarissi- 
me marginem elytrorum snperantia. Tarsi 5-articulati, 
artieulis 3 primis plerumque dilatatis , subtus sericeo-to- 
mentosis, 4:o obsoleto , 5:o maximo. Acetabula antica sse- 
pissime occlusa. Episterna metatboracis rarissime obte- 
cta. Trocbantina anteriora SEcpissime distineta. Proster- 
num pone coxas anticas ssepe processu instruetum, antiee 
baud lobato-produetum. Corpus plerumque latum, subova- 
le, subtus planum. 
Ilufvudet är vanligen insiinkt i prothorax ända till ögonen , 
som oftast äro linkorniga. Antennerna äro ej knäböjda , teinligen 
korta, skaftet oftast dilateradt, bredt, klubban 3-ledad, hoptryckt, 
persfolierad ; de kunna merendels upptagas till större delen i egna 
fåror på strupen ; äro fästade straxt framför ögonen , i öfre hörnet 
af mandiblerna. Pessa äro temligen korta, men starka, oftast 
dilaterade på sidorna , urhålkade på nedre sidan och i spetsen kluf- 
na eller tundade , sällan betydligt, öfaendejutande labrum. Palper- 
na äro korta , nästan dolda under mandiblerna. Prothorax är oftast 
transversel och urbräddad i framkanten, sidoma oftast afsmal- 
nando framåt , tydligt kantade. Scutollen är vanligen bredt tri- 
angulär, oftast fritt liggande. Elytra äro sällan strimmiga, hafva 
merendels bueda epipleurer och iiro tydligt kantade, ofta ofstötta i 
spetsen , så att pygidium blir blottad. Abdomen är hos honan 
sammansatt af 5 hos hannen af 6 , fria vcntral-segmcnter , af 
h vilka det l:a oftast är störst. Prosternum är merendels försedt med 
ett kort utsprång bakom höfterna, som lägger sig in uti en för- 
djupning på mesosternum eller emot metasterni framkant. Eram- 
beuens höftpannor äro merendels slutna. Trochantinerna på de 
främre benen äro vanligen tydligt utbildade , fria. Uenen äro 
temligen korta, baklåren sällan öfvorskjutamle clytras sidokant; 
bakhöfterna merendels åtskilda; tibierna hafva vanligen korta 
sporrar; farserna äro 5-ledade, de 3 första lederna oftast dilatera- 
de och på nedre sidan beklädda med ett sidenartadt toment, 4:e 
är minst, oftast dold i den 3:es flik, 5:e längst, klorna sällan tuu- 
dade. Episterna på metathorax äro nästan alltid fritt liggande. 
