210 
Scutellum distinctum. Elytra epipleuris sternalibus di- 
stinctis. Corpus birtum. 
Detta slägte igenkänncs genast på den ragghåriga kroppen. Huf- 
vudet är nästan aldeles indraget i protliorax , pannan fiiga kullrig 
med en tydlig oeell i midten , ögonen rundade , knappt utstående. 
Antennerna räcka nästan till basen af protliorax , hafva de 3 sista 
lederna smånigom tjockare, bildande en 3-ledad klubba, livars 
sista led hos hannen är långsträckt. Protliorax är föga rundad på 
sidorna, har starkt nedböjda spetsiga framhörn och knappt rundade 
sidor; är försedd med ett intryckt streck, som på hvarje sida går 
ifrån basen till öfver midten , nästan parallelt med sidokanten. 
Scutellen är ej liten. Elytra hafva tydliga epipleura sterualia och 
äro liksom lmfvud och protliorax försedda ined upprätta borst. 
Prosternum lägger sig framtill öfver hufvudets undre sida och har 
baktill ett utsprång , som griper in uti en inskärning på mesoster- 
num nästan ända till metasteruum. Bakbenens höfter äro något 
åtskilda , knappt smalare utåt sidorna. 
1. T. hirtus : Breviter obovatus, niger, nitidus, fusco- 
hirtus, antennis pedibusque testaceis; elytris parce 
punetatis. Long. — 1 lin. 
Mas: antennis artieulo ultimo magno, penultimo qua- 
druplo longiore, oblongo. 
Er. Ins. Deuts. 460. 1. 
Anthrenus hirtus Fab. Syst. El. I. 108. 11. Gyll. 
Ins. Sv. I. 164. 5- 
Ej sällsynt i Skåne; träffas i gamla utgångna träd, plank o. d. 
Familia Ityrrkii Latu. 
Caput retraetum, oeulis ovalibus. Protliorax angulis 
aliticis fortiter detlexis et posticis acutis subtus sutura 
sterni suleo laterali exseulptus. Elytra plerumque striata. 
Coxaj anticaj distantes et posticaj marginem elytrorum at- 
tingentes, contiguse transverste. Tibiaj compresste, margine 
exteriore plerumque eurvato, erenulato, ealearibus parvis. 
Tarsi eomprcssiusculi , subtus pulvillati. Prosternum an- 
tice caput inferno obtegens, postice processu, apice rotun- 
