34 
Subtribus Noterides. 
Scutellum obtectum. Antenn® subfusiformes. Pro- 
thprax lateribus crasse marginatus. Epimera mesolhoracis 
linearia. Episterna metatboraeis coxas baud attingentia. 
Kroppen är naken, glänsande, slarkt hvälfd långs öfre sidan; 
den undre nästan platt. Antennerna äro nästan tenfbrmiga, olika 
bildade hos könen. Prothorax är groft kantad på sidorna, dess 
bakkant i midten utdragen öfver scut.ellen, som är dold. Epimera 
mesotboracis äro linjesmala; episterna metatboraeis beröra ej ned- 
till höfterna, hvarigenom det slägte, som bildar denna underafdel- 
ning sluter sig ti \\ Haliploidai, hvarom äfven prosternum och la- 
bial-palperna erinra, liksom å andra sidan antennbildningen bos 
hannarne är analog med den bos Agabus. 
Genus ^oteriis Clairv. 
Dvtiscus Gyll. 
Labrum apice rotundatum. Palpi labiales artieulo ul- 
timo dentieulo ante apicem iustrueto. Prosternum pro- 
cessu postico dilatato, plano, marginato, postice rotun- 
dato. Metasternum laciniis lateralibus ovatis, epipleura 
baud attingentibus, antice pone coxas intermedias ulvin- 
que marginatum, processu postico valde dilatato, apice 
triangulariter exeiso, lobis acutis. Coxce posticaj margine 
exteriore episternis metatboraeis breviores. Tarsi postici 
unguieulis mobilibus. 
Hufvudet är temligen stort, clypeus ej afsntt från pannan ge- 
nom någon sutur; öfverlappen stor, ej urbräddad i framkanten, 
döljande mandiblernas spets. Hakan har en klufven tand i midten. 
Labial-palpernas sista led bar ett tandformigt utsprång på insidan 
nära spetsen. Prosterni bakre utsprång är betydligt bredare mot 
bakkanten, plattadt, finkantadt på sidorna, men utan köl, i spetsen 
bredt afrundadt och lägger sig i en grop framtill pä metasternum, 
som är kantadt på båda sidor om höfterna, dess sidoflikar ägg- 
runda, gå ej ned till elytras epipleura, dess bakre utsprång är 
mycket stort, plattadt, baktill med en triangulär inskärning, med 
skarpvinkliga llikar. Hakhöfterna äro vid yttre kanten kortare än 
episterna metatboraeis. Tarsernas klor äro små och fina, på bak- 
benen fria och likformiga; sporrarne på tibierna starka. 
Larven är i synnerhet utmärkt genom sitt hufvud, som utan 
hals är insänkt i prothorax, framtill förlängdt i ett horn, som pä 
undre sidan är urholkadt; mandiblerna öro mycket tunna, starkt 
böjda, dess eoneava sida uppåtböjd, spetsarne convergerande, räcka 
upp till pannhornets undre sida; kroppens öfre sida är linhårig 
mot abdomens spets, analbihangen korta, räcka ej utanför sista ab- 
dominal-segmentet. 
