95 
Hithörande arter äro af medelmåttig storlek, öfre sidans färg gul 
eller brunaktig, ntan behåring, ined fin och tätpunctur. De uppe- 
hålla sig i stillastående vatten, der de krypa omkring på vatten- 
vexter och ses stundom simmande på ytan med buksidan uppåtvänd. 
Några larver, som jag träffade i sällskap med P. viaritimus 
synas tillhöra denna art. De äro ungefär 3 ’/ 2 linja, nästan hvit- 
ak tiga, hufvud och thorax bruna, af en nästan spol-lik form, bakom 
midten något bredare. Hufvudet är lika långt som bredt, ljus- 
brunt, af hornartad consistens, glänsande, pannfårorna djupa, gå ända 
ut till framkanten, som är svagt urbräddad; ocellerna stälda i 
bågform, 6 till antalet. Mandiblerna äro af hufvudets längd, i spet- 
sen skarpa, föga böjda, den venstra med en hvass tand i midten, 
den högra med 2, af hvilka den öfversta är längst, något böjd. 
Antennerna äro kortare än hufvudet, 3-ledade, de 2 första lederna 
lika långa, men andra med en liten supplement-led på utsidan mot 
spetsen, sista 3 gånger så kort som andra. Maxillerna äro längre 
än mandiblerna, dess gångled transversel, skaftet längre än l:a an- 
tenn-leden, palpstycket transverselt, med en rudimentär flik; pal- 
perna korta, 3-ledade, l:a leden kortast, tillsammantagna af palp- 
styckets längd. Strupen saknar fåra i midten, är lätt hvälfd, 
hakan hornartad, nägot bredare än längden, på sidorna rundad, 
i framkanten svagt urbräddad, läppen halfcirkelformig, smalare än 
hakan, med en rudimentär tunga i midten; palperna äro 2-ledade, 
slut-leden 4 gånger så lång som basal-leden. Benen äro korta, lå- 
ren på undre sidan och tibierna glest cilierade, höfterna kortare 
än låren, något längre än trochantererna, klorna enkla, svagt böjda. 
Protlmrax ar brun, hornartad, glänsande, på sidorna fint pubesce- 
rad , med otydliga lateral-inlryckningar, meso- och metathorax 
äro i framkanten hornartade liksom en smal list af l:a abdominal- 
segmentet, hvilket för öfrigt liksom de andra öro läderartade, 
matta, med 4 små punktlika upphöjningar i tvärlinja på livarje af 
de 7 första segmenterna. Prosternum är hornartadt' men på meso- 
och metasternum ser man endast en smal hornlist, som under- 
stödjer hötterna; de 3 — 7 ven tral-segmen terna liafva ett slags fal- 
ska bakfötter, bestående af en fintaggig, på tvären liggande brun 
hornlist, sista segmentet är på sidorna försedt med ett kort ole- 
dadt bihang samt liera papill-lika svartbruna puncter. 
a) 7'ibice testacea:. 
1. P. testaceus : Oblongo-ovalis, leviter convexus, subtus 
niger, supra testaceus, fronte nigricante, creberrime et 
subtiliter punctatus; palpis maxillaribus artioulo secundo 
femoribusque nigris, apice testaceis. Eong. 3 lin. 
Mas: clypeo et Iabro testaceis. 
Hydrophilus testaceus Fab. Sj’st. El. I. 252. 15. 
UydropUlus grisescens Gyll. Ins. Sv. IV. 276. 9 (forte). 
Hydrobius testaceus Er. Käf. d. Mark. I. 209. 4. 
