98 
Thoms. Öfvers. af Vet. Ac. Förli. 1853. 52. 6. 
P. marginello afflnis, sed major, utrinque magis obtu- 
sus, fortius punctatus, colore obscuriore, palpis totis rufis, 
femoribus tibiisque nigris, tarsis rufescentibus bene di- 
stinctus. 
Sällsynt; funnen på Gottland ocli vid Stockholm af Prof. Bo- 
lieman, vid Lomma i Skåne af Studeranden C. Roth. 
Genus Hcloeharcs Muls. 
Hydrophilus Gyll. 
Clypeus apice fortius emarginatus, latcribus valde 
rotundato-dilatatis. Palpi maxillares articulo ultimo pe- 
nultimo paullo breviore. Mentum subquadratum. Sternum 
omne ecarinatum. Femora pubescentia, summo apice glabro. 
Tibiee subtilissime spinulosae, calcaribus parvulis. Tarsi 
tibia tert.ia parte breviores, articulo 5:o elongato, 2:o 
multo longiore, unguiculis validis. Elytra stria suturali 
nulla. 
Detta slägte, uppstäldt af Mulsant, förkastas af Lacordaire, som 
förenar det med 1'hilydrus; det synes dock alvika i liera hänseen- 
den, af hvilka vi vilja isynnerhet framhålla följande: kroppen är 
betydligt mindre hvälfd på öfre sidan; clvpens är starkare utvid- 
gad med rundade sidor, dess sutur något tydligare afsatt ifrån 
pannan, i framkanten starkare urbugtad; maxillar-palperna äro 
längre, ehuru dess sista led är något kortare än tredje, såsom för- 
hållandet äfven är hos sistnämnde slägte; prothorax är nästan 
tvärhuggen i spetsen, dess bakhörn nästan räta; elytra sakna su- 
tural-stria; mesosternum har intet spår af köl framför höfterna; 
tibiernas sporrar äro svagare, men deremot tarsernas klor starkare, 
dessas 5:e led betydligt längre än andra. 
Ii H. lioidus: Oblongo-ovalis , parurn convexus, supra 
punetatissimus, testaceus, subtus niger. Long. 2 ®/ 4 — 3 
lin. 
Mas. unguiculis omnibus basi valde curvatis. 
Hydrophilus lioidus Forst. Cent. I. 52. 52. 
llydropkilus grisens Gyll. Ins. Sv. I. 122. 11. 
Hydrohius griseus Er. Käf. d. Mark. I. 211. 8. 
Helophilus lioidus Muls. Palp. 134. 1. 
Allmän öfver hela Skandinavien. 
